ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14071/20 Суддя (судді) першої інстанції: У.М. Нор

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,
при секретарі судового засідання Харечко Ю.В.,
за участі представника позивача - Сахнацького О.А.,
представника відповідача - Ступчук О.М., Кушнір В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, в якому просить суд (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог):
- визнати незаконним і скасувати наказ Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №118-к від 11.06.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу з 18 червня 2020 року зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками з 18 червня 2020 року;
- стягнути з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на користь ОСОБА_1 за весь час вимушеного прогулу середній заробіток, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори;
- допустити рішення до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що підставою для прийняття наказу про звільнення з посади позивача послужила доповідна записка заступника Голови ОСОБА_2 про невідповідність державного службовця займаній посаді протягом строку випробування, однак відповідач порушив відведений випробувальний строк три місяці. Позивач зазначає, що завдання на час випробування позивачу доведено лише 04.06.2020, тобто за сім днів до наказу про звільнення, що нівелює висновок відповідача про невідповідність займаній посаді та несумлінне виконання позивачем своїх обов`язків. 
Також в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не встановив та не навів фактичних даних щодо недоліків у роботі позивача, а відтак відсутні докази щодо недостатньої кваліфікації позивача, відсутні буді-які обґрунтуванння щодо висновку про невідповідність його займаній посаді.
Наголошує, що вказані у доповідній записці обставини не підтверджують невідповідність позивача займаній посаді протягом випробувального терміну, що зумовлює розірвання трудового договору на підставі статті 87 Закону №889-VIII.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не з`ясував та не дав оцінки тому факту, що службові записки, про які зазначено в оскаржуваному рішенні, зареєстровані 11.06.2020 з послідовними номерами: № № 36, 37, 38, 39, 40, 41, без з`ясування причин, обставин та часу їх складання в один день. Дані обставини, на думку апелянта, свідчать про поспішність, упередженість дій відповідача та незаконність звільнення позивача із-за подій 11 червня 2020 року.
Також апелянт наголошує, що доповідна записка заступника Голови ОСОБА_2 не містить конкретної інформації і фактів про неналежне виконання службових обов`язків та невиконання завдання на період встановлення випробування позивачем.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що був звільнений з порушенням припису частини другої статті 40 КЗпП України, якою визначено заборону звільнення в період тимчасової непрацездатності працівника. 
Також зазначає, що висновок про невідповідність працівника займаній посаді має бути обґрунтованим і документально підтвердженим. Для висновку про невідповідність займаній посаді повинні бути достатні очевидні (фактичні) підстави, на основі яких можна пересвідчитися у тому, наскільки обґрунтованими є висновки суб`єкта призначення.
Разом із апеляційною скаргою подано клопотання про витребування доказів, а саме: інформацію (належним чином завірені паперові копії електронних документів щодо часу реєстрації службових (доповідних) записок від 11.06.2020.
Розглянувши подане клопотання, колегія суддів не вбачається підстав для його задоволення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що представник позивача звертався із адвокатським запитом щодо надання інформації про час реєстрації в СЕД Держлікслужби службових записок.
Так, листом від 18.08.2025 №9418-1.1/8.0/17-25 Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками повідомила, що система «Megapolis. Документообіг», у якій здійснювалася реєстрація документів створених у процесі діловодства Держлікслужби у запитуваному періоді (червень 2020) на даний час не обслуговується та через припинення експлуатації відсутня технічна можливість надати інформацію щодо часу реєстрації службових записок від 11.06.2020 в системі електронного діловодства «Megapolis. Документообіг» (т.3, а.с.135-136).
Відтак, враховуючи, що відповідачем надано на запит адвоката вичерпну інформацію щодо правового регулювання статусу реєстрації документів, створюваних в процесі діловодства Держлікслужби у запитуваний період, судом вирішено відмовити у задоволенні клопотання про витребування доказів у зв`язку з відсутністю правових підстав.
Щодо поданого клопотання апелянта про долучення доказів у справі, а саме: письмової заяви працівника Держлікслужби ОСОБА_3 від 22.07.2025, колегія суддів зазначає наступне.
Матеріалами справи встановлено, що вищевказане клопотання з обґрунтуванням поновлення строків подано представником позивача до суду першої інстанції 23.07.2025. 
Протокольною ухвалою суду від 23.07.2025 у задоволенні вищевказаного клопотання щодо поновлення строку для подання додаткових доказів відмовлено. (т.3, а.с.84).
Суд апеляційної інстанції зазначає, оскільки вищевказані докази подано до суду першої інстанції на стадії дослідження доказів у справі, а також не надано жодних обґурнтованих підстав щодо пропуску строку для подачі таких доказів, судом першої інстанції правомірно на підставі статей 47, 79 Кодексу адміністративного судочинства України відмовлено у їх долученні до матеріалів справи.
У зв`язку із цим відсутні правові підстави для задоволення вищевказаного клопотання в суді апеляційної інстанції.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2025 та від 17.12.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Від Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками до суду 17.11.2025 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В судове засідання з`явилися сторони, їхні представники, учасники процесу надали свої пояснення та аргументи, обмінялися питаннями.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу від 08.05.2025 №96-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу з 15.05.2020 як переможця конкурсу та встановлено ОСОБА_1 випробувальний термін строком на три місяці. Підставою для призначення є заява ОСОБА_1 , лист - погодження з Міністерством охорони здоров`я України від 04.05.2020 №11.3-14/11966/20, протокол засідання конкурсної комісії Держлікслужби від 18-21 лютого 2020 року №1.
ОСОБА_1 15.05.2020 ознайомився з посадовою інструкцією начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу, про що свідчий особистий підпис позивача на наказі.
Також 15.05.2020 ОСОБА_1 ознайомився з Положенням про Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу, про що свідчить особистий підпис позивача.
Відповідно до наказу від 20.05.2020 ОСОБА_1 перебував у відпустці з 20.05.2020 по 03.06.2020. Позивач 04.06.2020 ознайомлений із завданнями на період встановлення випробувального терміну.
Головою Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками 11.06.2020 винесено наказ №118-к, яким звільнено ОСОБА_1 начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу з державної служби та звільнити із займаної посади 18.06.2020 у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку відповідно до п. 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», на підставі доповідної записки заступника Голови ОСОБА_2 від 11.06.2020.
Листом від 16.06.2020 №11.1-29/16681/2-20 Міністерство охорони здоров`я України погодило звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу.
Також відповідачем складено акт про відмову з ознайомленням з попередженням від 11.06.2020 №4275-001.1/010.0/17-20, з якого вбачається, що 11.06.2020 о 16:35 складений акт про те, що ОСОБА_1 начальник Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу був ознайомлений зі змістом попередження від 11.06.2020 №4275-001.1/010.0/17-20 в порядку частини шостої ст. 35 Закону України «Про державну службу». ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з попередженням від 11.06.2020 №4275-001.1/010.0/17-20 відмовився. Даний акт засвідчений особистими підписами Голови ОСОБА_16, Начальник відділу з управління персоналом ОСОБА_20, начальником відділу правового забезпечення ОСОБА_21, начальник відділу контролю за дотриманням ліцензійних умов діяльності з обігу підконтрольних речовин ОСОБА_17.
Відповідно до листка непрацездатності серії АДШ №964357 від 11.06.2020, виданого ОСОБА_1 , позивач перебував на лікарняному з 11.06.2020 по 20.06.2020.
Головою Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками 18.06.2020 винесено наказ №123-к про внесення змін до наказу Держлікслужби від 11.06.2020 №118-к. Пунктом 1 даного наказу зазначено внести зміни до наказу Держлікслужби від 11.06.2020 №118-к «Про звільнення ОСОБА_1 », а саме у п. 1 слова « 18 червня 2020 року у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку» змінити словами «у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку із встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування».
Не погоджуючись із правомірністю оскаржуваного наказу, вважаючи його незаконним, протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.
Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон № 889-VIII (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
За змістом статті 1 цього Закону, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави; державний службовець - громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Частинами першою - третьою статті 5 Закону № 889-VIIІ установлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Порядок призначення на посаду державної служби визначено статтею 31 Закону № 889-VIII, згідно з положеннями якої на посаду державної служби призначається особа, визначена переможцем конкурсу. Рішення про призначення на посаду державної служби приймається суб`єктом призначення після проведення співбесіди з кандидатом та підписання з ним контракту про проходження державної служби (у разі укладення). Таке рішення приймається не пізніше п`яти календарних днів з дня надходження результатів спеціальної перевірки у випадку та порядку, передбачених законодавством у сфері запобігання корупції (частина третя статті 31).
Служба управління персоналом у день призначення особи на посаду державної служби організовує складення Присяги державного службовця особою, яка вперше призначена на посаду державної служби, а також ознайомлює державного службовця під підпис із правилами внутрішнього службового розпорядку та посадовою інструкцією (частина шоста статті 31 Закону № 889-VIIІ).
Відповідно до частин першої, третьої, шостої статті 35 Закону № 889-VIII в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою встановлення відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.
На строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату. Випробування встановлюється строком від одного до шести місяців.
Суб`єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів.
Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII передбачено, що державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.
Предметом судового контролю у справі є наказ Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №118-к від 11.06.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу з 18 червня 2020 року зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»;
Слід зазначити, що Верховим Судом неодноразово досліджувалося питання звільнення державного службовця на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді, та сформовано відповідні висновки. Зокрема, у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 809/1157/17, від 28 січня 2021 року у справі №640/23002/19, від 10 червня 2021 року у справі № 817/892/18, від 08 лютого 2022 року у справі №380/7392/20, від 30 червня 2022 року у справі № 500/1799/20, від 20 жовтня 2022 року у справі № 380/7392/20 та інших Верховний Суд зазначив, що у період випробувального терміну суб`єкт призначення з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатності виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі якщо роботодавець в період випробування працівника прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. Суб`єкт призначення має право самостійно визначати, чи відповідає працівник посаді, на яку його призначено.
Отже, випробувальний строк власне і надається для того, щоб особа проявила себе на новопризначеній посаді в усіх аспектах як кваліфікований і відповідальний працівник, а тим більше керівник.
У свою чергу, оцінку тому наскільки добре державний службовець справляється зі своїми обов`язками, здійснює насамперед суб`єкт призначення.
Верховний Суд наголошував, що для висновку про невідповідність займаній посаді повинні бути достатні очевидні (фактичні) підстави, на основі яких можна пересвідчитися у тому, наскільки обґрунтованими є висновки суб`єкта призначення.
Водночас завданням суду є перевірка правильності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень про звільнення державного службовця у зв`язку з невідповідністю займаній посаді протягом строку випробування, що полягає, насамперед, у тому чи прийнято таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях (бездіяльності) особи є підстави для висновку про її невідповідність займаній посаді.
Окрім того, у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 817/892/18 Верховний Суд вказав, що суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно виходив з того, що з метою захисту державного службовця від безпідставного припинення відносин державної служби, попередження про звільнення має містити підстави невідповідності позивача посаді, а також ким саме та яким чином встановлено невідповідність посаді, в чому така невідповідність полягає. Такий висновок зроблено з огляду на те, що наслідком непроходження випробувального строку у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді упродовж строку випробування є припинення державної служби шляхом звільнення.
Відповідно до фактичних обставин справи, наказом від 08.05.2025 №96-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу з 15.05.2020 як переможця конкурсу та встановлено ОСОБА_1 випробувальний термін строком на три місяці. 
ОСОБА_1 15.05.2020 ознайомився з посадовою інструкцією начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу, про що свідчий особистий підпис позивача на наказі.
Також 15.05.2020 ОСОБА_1 ознайомився з Положенням про Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу, про що свідчить особистий підпис позивача.
Головою Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками ОСОБА_19 затверджено завдання, визначені ОСОБА_1 на строк випробування на посаді начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та протидії їх незаконному обігу, з якими останній ознайомився під власний підпис, а саме:
- розробка та супровід проєкту Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» у новій редакції;
- розроблення та супровід проєкту постанови «Про внесення змін до деяких постанов КМУ»: Порядок придбання, перевезення, зберігання, відпуску, використання та знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у закладах охорони здоров`я, затверджений постановою КМУ від 13.05.2013 №333, Порядок провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затверджений постановою КМУ від 03.06.2009 №589, Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з культивування рослин, включених до таблиці I переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого КМУ, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного переліку, затверджені постановою КМУ від 06.04.2016 №282;
- погодження з зацікавленими міністерствами і відомствами проєкту постанови КМУ «Про затвердження обсягів квот на 2020 рік, у межах яких здійснюється культивування рослин, що містять наркотичні засоби і психотропні речовини, виробництво, виготовлення, зберігання, ввезення на територію України та вивезення з території України наркотичних засобів і психотропних речовин з метою подальшого подання на розгляд КМУ в установленому порядку;
- розроблення відповідно до вимог системи управління якістю Держлікслужби та затвердження стандартної операційної вимоги щодо порядку експлуатації програмного забезпечення «Уніфікована система управління і аналізу в сфері обігу наркотиків» ЄДСКН (УСУАН)». СОП порядок експлуатації програмного забезпечення «Уніфікована система управління і аналізу в сфері обігу наркотиків» ЄДСКН (УСУАН)» повинен визначити покрокові етапи та порядок використання УСУАН працівниками Управління під час реєстрації та опрацювання заяв щодо видачі дозволу на право ввезення на територію України, вивезення з території України та транзиту наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та заяв на отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з культивування рослин, включених до таблиці I переліку наркотичних, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого КМУ, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного переліку та інших заяв щодо внесення змін до ліцензійного реєстру;
- організаційне забезпечення виконання дозвільних функцій при здійсненні суб`єктами господарювання експортно-імпортних операцій та квотно-балансової діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, здійснення забезпечення ліцензування усіх видів господарської діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (т.1, а.с.217-218).
Разом із тим, заступник голови ОСОБА_2 скерував до в.о. Голови Держлікслужби ОСОБА_16 доповідну записку з пропозицією розгялнути питання щодо звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».
В доповідній записці вказано, що відповідно до службових записок працівників Держлікслужби, ОСОБА_1 з моменту призначення фактично не виконував свої посадові обов`язки, що підтверджується наступним:
- невиконання вимог Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» в частині строків підготовки, візування рішення про видачу ліцензій, залишення заяв про отримання ліцензій на право провадження господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, зупинення процесу ліцензування (проект наказу Держлікслужби «Про ліцензування господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» розроблений за результатами розгляду 04.06.2020 на засіданні Робочої групи з питань ліцензування культивування рослин, включених до таблиці І переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного переліку, заяв про отримання ліцензій на право провадження господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (далі - Робоча група) станом на 11.06.2020 не поданий на підпис Голові Держлікслужби у зв`язку з відсутністю підпису начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу ОСОБА_1 );
- невиконання вимог Законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» висування незаконних зауважень при розгляді документів, поданих на отримання ліцензії);
- порушення вимог наказу Держлікслужби від 30.05.2020 №569 «Про створення робочої групи з питань ліцензування культивування рослин, включених до таблиці І переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Кабінетом Міністрів України, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до зазначеного переліку» (із змінами внесеними наказом Держлікслужби від 10.06.2020 №501) на засіданні Робочої групи від 11.06.2020,а саме ОСОБА_1 заявив безпідставний самовідвід, відмовився ставити дане питання на голосування, самоусунувся від організації роботи Робочої групи та покинув безпосередньо засідання робочої групи, всупереч Положенням про Робочу групу, затверджену зазначеним наказом;
- зниження виконавської дисципліни - невізування ОСОБА_1 , документів, що надійшли безпосередньо до Управління - керівнику Управління документи підготовлені заступником начальника Управління - начальника Відділу ліцензування діяльності з обігу підконтрольних речовин ОСОБА_4 до слідчого Відділу Красноградського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Харківській області (документ контрольний);
- можливе незаконне розповсюдження службової інформації(ксерокопіювання документів з ліцензійних справ) тощо;
- недотримання ОСОБА_1 вимог Закону України «Про державну службу» в частині правил етичної поведінки у відносинах з підлеглим (т.1, а.с.149-151).
Зверненню заступника голови ОСОБА_2 із такою пропозицією слугувала наявність службових записок працівників Держлікслужби, а саме:
- службова записна головного спеціаліста відділу контролю за дотриманням ліцензійних умов діяльності з обігу підконтрольних речовин ОСОБА_5 від 11.06.2020 №36-006.3.2/006.0/3-20; 
- доповідна записка заступника начальника Управління - начальник відділу ліцензування діяльності з обігу підконтрольних речовин ОСОБА_6 від 11.06.2020 №37-006.1.1/006.1.1/3-20;
- службова записка головного спеціаліста відділу квотування та видачі дозволів на ввезення, вивезення або транзит підконтрольних речовин Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу ОСОБА_7 від 11.06.2020 №38-006.2.4/006.2/3-20;
- службова записка головного спеціаліста відділу контролю за дотримання ліцензійних умов діяльності з обігу підконтрольних речовин ОСОБА_8 від 11.06.2020 №39-006.3.3/006.3/3-20;
- службова записка начальника відділу контролю за дотримання ліцензійних умов діяльності з обігу підконтрольних речовин ОСОБА_9 від 11.06.2020 №40-006.3.1/006.3.1/3-20;
- доповідна записка головного спеціаліста відділу ліцензування діяльності з обігу підконтрольних речовин Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному ОСОБА_10 від 11.06.2020 №41-006.1.4/006.1/3-20 (т.1, а.с.154-162).
Колегія суддів зазначає, що випробування державного службовця є свого роду превентивною перевіркою його здатності виконувати покладені на нього обов`язки за відповідною посадою, що включає у себе компетентність, професійність, ділові якості працівника тощо. Відповідно, встановлення упродовж строку випробування невідповідності державного службовця займаній посаді є підставою для його видання суб`єктом призначення акту про припинення державної служби та звільнення такого державного службовця з посади відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII.
У свою чергу, позивач погоджуючись із встановленням йому випробувального строку, повинен був розуміти, що суб`єкт призначення має повноваження щодо аналізу діяльності державного службовця протягом строку випробування за внутрішнім переконанням, а також наслідки незадовільної роботи під час такого строку.
Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів зазначає, що доповідна записка заступника голови ОСОБА_2 підтверджує не виконання позивачем посадових обов`язків, несвоєчасного та неякісного виконання завдань та доручень. 
Крім того, матеріалами справи підтверджуються обставини щодо не здійснення повноважень ліцензування, що полягає у не проведенні робочої групи та не візування документів, як це передбачено Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності». 
Зокрема, вищевказані обставини викладено у службовій записці головного спеціаліста Відділу контролю за дотриманням ліцензійних умов діяльності з обігу підконтрольних речовин Лириси Філюк: «подала 11.06.2020 подала на візування ОСОБА_1 документи підготовлені заступником начальника Управління ОСОБА_4 до слідчого Відділу Красноградського відділу поліції ГУ НП у Харківській області та головного спеціаліста цього ж Відділу ОСОБА_11 до ПАТ «НТК «Електронприлад». Листи були повернуті без візи ОСОБА_1 . Після цього я звернулася до ОСОБА_1 з проханням пояснити обставини відсутності візи, на що отримала відповідь: «Йдіть звідси, начальник Відділу завізував, от і вистачить. Несіть ОСОБА_2 » (т.1, а.с.154).
У службовій записці заступника начальника Управління - начальника відділу ліцензування діяльності з обігу підконтрольних речовин ОСОБА_12 зазначено наступне: « ОСОБА_1 завідома не вірно інформував членів робочої групи з питань ліцензування обігу підконтрольних речовин Управління щодо рішень Голови про проведення відповідної робочої групи, що може призвести до зупинення процесу ліцензування обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (т.1, а.с.155).
У службовій записці начальника відділу контролю за дотриманням ліцензійних умов діяльності з обігу підконтрольних речовин ОСОБА_13 зазначено: «протягом останніх двох днів ОСОБА_1 робить ксерокопії документів ліцензійних справ, в яких знаходяться персональні дані суб`єктів господарювання і згадані ксерокопії виносяться з приміщення Держлікслужби» (т.1, а.с.159).
У службовій записці головного спеціаліста відділу ліцензування діяльності з обігу підконтрольних речовин Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії ОСОБА_18 зазначено: « ОСОБА_1 не завізував та не підписав додатки до наказу «Про ліцензування господарської діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 04.06.2020, аргументувавши та записавши в проект наказу зауваження, які не відповідають Законам України «Про ліцензування видів діяльності», «про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та Ліцензійним умовам затвердженим постановою КМУ від 06.04.2020 №282» (т.1, а.с.160).
Вищевстановленим спростовуються доводи апелянта про те, що судом не встановлено конкретних фактів щодо недоліків у роботі позивача, які свідчать про невідповідність позивача займаній посаді.
Суд апеляційної інстанції вважає, що у цій справі Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками доведено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу неналежно виконував посадові обов`язки, покладені Положенням про Управління завдання.
Тому колегія суддів, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин у зіставленні з установленими судами обставинами, погоджується з позицією суду першої щодо правомірності наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №118-к від 11.06.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу з 18 червня 2020 року зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», оскільки відповідач діяв правомірно та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.
Щодо доводів апелянта про те, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про звільнення позивача порушив відведений випробувальний строк три місяці, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 частини першої статті 87 Закону № 887 підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування, тобто наслідком не проходження випробувального строку у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування є припинення державної служби шляхом звільнення, іншого чинним законодавством України не передбачено.
При цьому, прийняти такий акт суб`єкт призначення має право в будь-який час протягом строку випробування та до закінчення цього строку.
Ствердження апелянта про те, що матеріалами справи доводиться той факт, що звільнення ОСОБА_1 із займаної посади відбулось не через невідповідність його займаній посаді чи невиконання завдань на час випробування, а вочевидь через особисті стосунки та події 11.06.2020 року, колегія суддів оцінює критично, оскільки останній не надає жодних доказів на підтвердження своєї позиції, лише висловлює суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя.
Посилання апелянта на ті обставини, що перебуваючи на посаді начальника відділу вказаного Управління, за поданням № 355-001.1.1/010/17-19 від 14.01.2019 року за підписом в.о Голови Держлікслужби ОСОБА_15, підтримане Міністерством охорони здоров`я, КМДА (лист погодження № 002-219 від 18.02.2019 р), ОСОБА_1 за багаторічну сумлінну працю, високий професіоналізм, відданість справі, активну громадську позицію, отримав Подяку Прем`єр-міністра України № 21246 від 05.03.2019, яку йому особисто вручив ОСОБА_15 , суд не приймає до уваги, оскільки такі обставини пов`язуються із попереднім місцем роботи позивача на іншій посаді та не впливають на підтвердження належного виконання посадових обов`язків за посадою, на яку призначено позивача у 2020 році.
Щодо поданих листків непрацездатності та твердження апелянта про порушення відповідачем вимог трудового законодавства, колегія суддів зазначає таке.
В матеріалах справи наявний листок непрацездатності серії АДШ №964357 від 11.06.2020, виданий ОСОБА_1 щодо перебування на лікарняному з 11.06.2020 по 20.06.2020 - первинний (т.1, а.с.40).
Відповідно до наказу 11.06.2020 №118-к, ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Управління державного регулювання та контролю у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів і протидії їх незаконному обігу з 18.06.2020 у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», на підставі доповідної записки заступника Голови ОСОБА_2 від 11.06.2020. 
Тобто, у періоді з 11.06.2020 до 18.06.2020 позивач мав перебувати на робочому місці, виконувати посадові обов`язки, оскільки 11.06.2020 позивача попереджено про його звільнення відповідно до частини шостої ст. 35 Закону України «Про державну службу» з 18.06.2025 (за сім календарних днів). ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з попередженням від 11.06.2020 №4275-001.1/010.0/17-20 відмовився.
Водночас у зв`язку із отриманням листка непрацездатності серії АДШ №964357 від 11.06.2020 наказом Держлікслужби №123-к від 18.06.2020 були внесені зміни до наказу від 11.06.2020 №118-к, згідно з якими п. 1 слова « 18 червня 2020 року у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку» змінено словами «у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, у зв`язку із встановленням невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування». 
При цьому, трудове законодавство не містить імперативних норм, які забороняли б роботодавцю скасовувати раніше видані накази або вносити до них зміни. 
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15.06.2022 у справі № 604/1157/19 (провадження № 61-1144св22); від 07.02.2024 у справі № 289/1380/22 (провадження № 61-14153св23). 
Згідно листка непрацездатності серії АДШ №964357 від 11.06.2020, такий виданий ОСОБА_1 щодо перебування на лікарняному з 11.06.2020 по 20.06.2020. Першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у листку непрацездатності серії АДШ №964357 від 11.06.2020 є 22.06.2020, оскільки 20.06.2020 був днем закінчення тимчасової непрацездатності. 
Відповідачем 22.06.2020 внесено запис в трудову книжку позивача щодо звільнення із займаної посади.
При цьому, судом першої інстанції надано належну оцінку наявному у матеріалах справи листку непрацездатності серії АДШ № 964415, відповідно до якого з 22.06.2020 по 01.07.2020 позивач перебував на лікарняному із зазначенням на листку непрацездатності «первинний», а не «продовжений». Позивачем не наведено достатніх аргументів про повідомлення роботодавця ні про новий, ні про продовжений лікарняний лист.
Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 до відповідача від 22.06.2020, з якої встановлено, що останній направив листок непрацездатності серії АДШ №964357 від 11.06.2020, службове посвідчення №249 від 10.06.2020, електрону перепустку до Держлікслужби, а також просив направити на його адресу АДРЕСА_1 оригінал трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 . Однак суд зазначає, що в даній заяві позивач не повідомив відповідача про перебування на лікарняному з 22.06.2020 по 01.07.2020 (т.1, а.с.219).
Судом першої інстанції також обґрунтовано в цій частині відхилені посилання позивача, як такі що не можуть свідчити про порушення процедури звільнення, зокрема при встановлених обставинах подання позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва 24.06.2020 особисто ОСОБА_1 , в якій не зазначалося про перебування останнього на лікарняному, а тільки 30.07.2020 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, де зазначив, що перебував на лікарняному з 22.06.2020 по 01.07.2020.
11.06.2020 №4275-001.1/010.0/17-20 позивача попереджено про його звільнення відповідно до частини шостої статті 35 Закону України «Про державну службу» з 18.06.2025 (за сім календарних днів). ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з попередженням від 11.06.2020 №4275-001.1/010.0/17-20 відмовився
Виходячи із зазначеного, у матеріалах справи відсутні докази, а також апелянтом залишені без достатньої аргументації доводи щодо підтвердження фактів необґрунтованості звільнення ОСОБА_1 .
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відтак, судом першої інстанції при розгляді справи правильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а також дотримано норм процесуального права.
Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №640/14071/20 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О. Грибан

О.В.Карпушова