Справа № 362/2579/25 
Провадження № 1-кп/362/293/26 
ВИРОК
Іменем України
21.01.2026 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 , 
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області матеріали кримінального провадження № 12025111140000194, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2025, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі – КК України), 

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває дотепер.
ОСОБА_4 , розуміючи, що на території України діє воєнний стан, вчинив злочин за наступних обставин.
15 березня 2025 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу будинку за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Васильків, вул. Гетьмана Сагайдачного, буд № 48. Там ОСОБА_4 між будинком АДРЕСА_3 та розташованим дитячим майданчиком побачив прогулянковий дитячий візок марки "Chicco" моделі "Multiride" чорного кольору. 
В цей час у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_6 .
Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу підійшов до прогулянкового дитячого візка марки "Chicco" моделі "Multiride" чорного кольору, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: прогулянковий дитячий візок марки "Chicco" моделі "Multiride" чорного кольору вартістю 5 866 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 67 коп.
У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 5 866 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 67 коп.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за частиною четвертою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція учасників судового провадження
Прокурор в судовому засіданні підтримала пред`явлене обвинувачення. Просила суд із урахуванням позиції обвинуваченого здійснювати розгляд кримінального провадження, ураховуючи вимоги частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), та обмежитись допитом обвинуваченого та документами, що характеризують обвинуваченого, стосуються процесуальних витрат і речових доказів у кримінальному провадженні. Зауважила, що їй зрозуміла неможливість оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
В судових дебатах прокурор зазначила, що обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв суду у встановленні фактичних обставин злочину, викрадене потерпілій повернуто, у зв`язку з чим просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік та поклавши обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і, не оспорюючи фактичні обставини, про які зазначено в обвинувальному акті, місця та часу вчинення правопорушення, з приводу пред`явленого йому обвинувачення, показав, що, дійсно, того дня він йшов додому, зупинився поблизу дитячого майданчика, щоб перекурити, побачив дитячий візок, поблизу нікого не було, виникла думка забрати дитячий візок для власних потреб, оскільки в них з дружиною скоро мала народитись дитина. Вказаний візок забрав з собою додому. Щиро розкаявся у вчиненому, подібного вчиняти більше не буде.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Обвинувачений зазначив, що визнання винуватості є добровільним, показання надані без жодного тиску/впливу з боку інших осіб; підтвердив усвідомлення неможливості оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 підтвердила, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам справи. Кваліфікація дій обвинуваченого є вірною. Погодилась з розглядом кримінального провадження в скороченому порядку відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України.
Захисник при призначенні покарання просила врахувати молодий вік обвинуваченого, його щире каяття, просила суворо не карати, оскільки обвинувачений вчинив це через скрутне матеріальне становище, шкода потерпілій відшкодована, візочок повернутий.
Потерпіла  ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, при призначенні покарання покладалась на розсуд суду, повідомила, що викрадене майно повернуто.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, керуючись статтею 325 КПК України, вирішив проводити судовий розгляд без потерпілої.

ІІІ. Обсяг та порядок дослідження судом доказів
Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини третьої статті 349 КПК України, суд у порядку частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого, та тих, що стосуються речових доказів і процесуальних витрат. 
Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

ІV. Висновки суду щодо пред`явленого обвинувачення
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнанням своєї вини.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

V. Мотиви призначення покарання. Обставини, які пом`якшують
та обтяжують покарання
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України). Суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином, одружений, має на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому та добровільно повернув викрадене майно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі статтею 67 КК України судом не встановлено.
Отже, ураховуючи тяжкість та усі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема предмет злочину і розмір завданої шкоди, з огляду на щире каяття обвинуваченого у вчиненому, відсутність обставин, які обтяжують покарання, зважаючи на особу обвинуваченого – його молодий вік, матеріальний стан, позитивні характеристики за місцем проживання, раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, зважаючи на позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, а також позицію потерпілої, якій викрадене майно повернуто, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини четвертої статті 185 КК України, та беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, уникаючи істотної диспропорції між призначеним покаранням (хоча й у межах відповідної санкції статті) та завданою шкодою, вважає за можливе застосувати до обвинуваченого статтю 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків у відповідності до статті 76 КК України.
На думку суду, таке покарання, без ізоляції від суспільства, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, крім того, відповідатиме меті гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи.
Суд не вбачає підстав для застосування статей 69, 69-1 КК України.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні на загальну суму 1193 гривні 85 копійок відповідно до частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. 
Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2025 у справі № 362/2396/25 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків на строк до 25.05.2025 включно, дія цього запобіжного заходу не продовжувалася.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.
На підставі викладеного та статей 50, 65-67, 75, 76, 185 КК України, керуючись статтями 100, 124, 126, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
2. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 21 січня 2026 року.
3. Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 копійок.
5. Речові докази у кримінальному провадженні:
прогулянковий дитячий візок марки "Chicco" моделі "Multiride" чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 під розписку, – залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 ;
оптичний компакт-диск білого кольору, марки "НР", 700 Mb, 80 min, з маркуванням "Відео за адресою: вул. Г.Сагайдачного, 32-А", який поміщено до паперового конверту білого кольору, опечатано печаткою для довідок № 2 та приєднано до матеріалів кримінального провадження, – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. 

Суддя ОСОБА_1