Справа № 369/22996/25 
Провадження № 3/369/48/26 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Київ
Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Лисенко В.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Обухівського РУП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення –

ВСТАНОВИВ: 
15.10.2025 року близько 14 години 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з нею, чим викликала у постраждалої особи ознаки внутрішньої скутості, заниженої самооцінки та емоційного виснаження, що підтверджується висновком практичного психолога ОСОБА_3 від 05.11.2025 року.
ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не визнала та пояснила суду, що останнім часом поведінка її сина ОСОБА_2 змінилася щодо неї, що, на її думку, може бути зумовлено стороннім впливом з боку тітки сина — ОСОБА_4 . Також зазначила, що 15.10.2025 року ОСОБА_4 приїхала до її місця проживання з метою забрати ОСОБА_2 , після чого останній узяв із дому свій паспорт та поїхав разом із тіткою. Крім того, ОСОБА_1 повідомила суду, що будь-яких дій психологічного чи фізичного характеру стосовно свого сина вона не вчиняла.
У судове засідання, як свідок, з`явилася ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що є сусідкою ОСОБА_1 15.10.2025 року вона була свідком того, як із домоволодіння, у якому проживає ОСОБА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_2 , вибіг останній тримаючи в руках документи. Після цього з будинку вийшли невідомі їй чоловік та жінка, а за ними вибігла мати — ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_5 висловила думку, що ОСОБА_1 вчиняє насильство щодо свого сина, внаслідок чого останній, за її спостереженнями, уникає спілкування з оточуючими.
В судове засідання, в якості свідка, з`явилася ОСОБА_6 та пояснила суду, що 15.10.2025 року до служби у справах дітей Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області надійшло звернення від неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо вчинення над ним домашнього насильства його матір?ю ОСОБА_1 . У вказаному зверненні неповнолітній ОСОБА_2 висловив бажання проживати у родині своєї тітки — ОСОБА_4 . Також ОСОБА_6 повідомила, що після надходження зазначеного звернення служба у справах дітей взяла ОСОБА_2 на відповідний облік.
У судове засідання, як свідок, з`явився ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 15.10.2025 року обставин, які передували втечі його онука — ОСОБА_2 , він не бачив, проте бачив, як останній вибіг із домоволодіння. Також свідок повідомив, що цього ж дня чув, як чоловік ОСОБА_4 висловлював погрози на адресу його доньки — ОСОБА_1 .
У судове засідання, як свідок, з`явилася ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 . Свідок повідомила, що очевидцем подій, які мали місце 15.10.2025 року, вона не була. Про зазначені події, а також про систематичне вчинення матір`ю — ОСОБА_1 — насильства щодо ОСОБА_2 , їй стало відомо саме від останнього. Крім того, ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_1 , перешкоджала їй у спілкуванні з двоюрідним братом, у зв`язку з чим вони були змушені зустрічатися у приміщенні школи, щоб мати можливість спілкуватися.
У судове засідання, як потерпілий, з`явився ОСОБА_2 , який пояснив суду, що між ним та його матір`ю — ОСОБА_1 — тривалий час виникали конфлікти. Після смерті його батька, протягом останніх п`яти років мати систематично застосовувала до нього фізичне насильство, зокрема могла бити його майже через день. Потерпілий повідомив, що в ніч з 14 на 15 жовтня 2025 року між ним та матір`ю виник конфлікт у зв`язку з тим, що він висловив бажання спати окремо та мати, якого раніше у нього не було - окреме ліжко. Під час цього конфлікту мати била його шнуром від ноутбука. Близько 07 год. 00 хв. 15.10.2025 року ОСОБА_2 написав своїй двоюрідній сестрі ОСОБА_9 з проханням приїхати та забрати його. Через деякий час, між ним та матір`ю знову виник конфлікт через його бажання побути на вулиці, під час якого мати знову завдавала йому ударів шнуром від ноутбука. Близько 13–14 години 15.10.2025 року до місця проживання прибули його дядько та тітка з метою забрати його. У цей час ОСОБА_1 почала кричати та хапати його за куртку, після чого він забіг до кімнати, де мати зачинила його, однак йому вдалося самостійно вийти. Також потерпілий зазначив, що з боку його дядька щодо ОСОБА_1 будь-якого фізичного насильства не застосовувалося.
Крім того, ОСОБА_2 пояснив суду, що не має бажання повертатися до матері, оскільки боїться її. Також зазначив, що на теперішній час його матеріальне забезпечення здійснюють дядько та тітка.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, дослідивши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання потерпілого та свідків, суд приходить до наступних висновків.
Суд критично оцінює заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності у її діях домашнього насильства по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , оскільки вони спростовуються послідовними поясненнями останнього, які знайшли своє часткове підтвердження поясненнями свідків та обставинами звернення ОСОБА_2 до служби у справах дітей.
Сукупність досліджених доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_1 мали систематичний характер та виражалися у вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо неповнолітнього сина, що призвело до виникнення у нього страху, емоційної пригніченості та бажання залишити місце проживання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-3 КУпАП.
При обранні міри адміністративного стягнення враховується характер правопорушення, ступінь вини правопорушника і дані про його особу.
Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу.
Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 173-2, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Києво- Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання – три місяці з дня її винесення.
У разі примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя   Лисенко В.В.