УХВАЛА
15 грудня 2025 року                                                        
м. Київ
справа № 761/18913/23
провадження № 61-14440ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Костинчука Павла Михайловича, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року в справі за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Першої київської державної нотаріальної контори Межинська Наталія Володимирівна, Автокооператив по будівництву та експлуатації особистих гаражів «Киянівський», про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва, повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2023 року Київська міська рада звернулася до суду із позовом, в якому просила усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом:
скасування рішення державного нотаріуса про державну реєстрацію права власності від 02 червня 2021 року № 58491242 та здійсненої на його підставі у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2081571280000) з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на нього; 
зобов`язання ОСОБА_1 знести об`єкт самочинного будівництва: гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 20, 3 кв. м. та повернути Київській міській раді земельну ділянку, орієнтовною площею 0, 0020 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у межах земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:157:0005 з приведенням її у придатний для використання стан.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року, позов задоволено.
21 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку та розподіл судових витрат.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 травня 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року, відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку, заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат залишено без розгляду.
У листопаді 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Костинчука П. М., на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скарго, витребувано із суду першої інстанції справу № 761/18913/23.
У листопаді 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Костинчука П. М., на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2025 року поновлено строк на подачу касаційної скарги, скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків для сплати судового збору.
У грудні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24 листопада 2025 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
необґрунтоване відхилення клопотання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395, 445 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Костинчука Павла Михайловича, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року в справі № 761/18913/23.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 грудня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. М. Осіян
                                                                                                                   О. В. Ступак