Справа № 186/2577/25
Провадження № 3/0186/39/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в справі про адміністративне правопорушення
09 січня 2026 року      м. Шахтарське.
Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнутого по ч.3 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

23 листопада 2025 року о 21:46 годині по вул. Кобзаря, 20 в м. Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, водія ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «ВАЗ 2105», д.р.н. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, сим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух». 
ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 26 грудня 2025 року та 09 січня 2026 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Стаття 268 КУпАП передбачає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Частина 3 ст.126 КУпАП, по якій ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, в даному переліку відсутня.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення по ч.3 ст.126 КУпАП, про дати судових засідань, однак він для участі у судовому засіданні протягом тривалого часу до суду не з`явився, суд прийшов до висновку про те, що його поведінка свідчить про бажання перешкодити своєчасному розгляду справи по суті та зловживання своїми правами, є способом затягування розгляду справи з метою уникнути адміністративної відповідальності. 
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , на підставі наявних матеріалів справи.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.
У відповідність ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У ст.251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно статті 280 КУпАП – орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Диспозиція ч.3 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею,?є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
Суб`єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.
Згідно ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 521878 від 24 листопада 2025 року, складеним поліцейським СРПП, в якому зазначено про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, 23 листопада 2025 року о 21:46 годині; в протоколі зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено по паспорту НОМЕР_3 ;
- копією постанови державного виконавця від 22 квітня 2020 року (ВП № 58369037), згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 
- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 23 листопада 2025 року; 
- довідкою інспектора СРПП від 23 листопада 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії «В» НОМЕР_4 від 02 грудня 2009 року;
- копією паспорта ОСОБА_1 ;
- копією технічного талону на автомобіль ВАЗ 2105, д.р.н. НОМЕР_2 ;
- копією постанови ББА № 274529 від 23 листопада 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення по ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія та за несправний лівий задній габаритний ліхтар. 
Аналізуючи докази по справі, дійшла висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.
Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність - не виявлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність – не виявлено.  
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , те, що до адмінвідповідальності його притягнуто вперше, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.
Таким чином, підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 гривень, так як адміністративне правопорушення вчинене у 2025 році. 
Керуючись ст.24, ст.40-1 , ч.5 ст. 126, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Визнати  ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці. 
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С.А.Янжула.

Постанова набирає законної сили ______________________
Строк пред`явлення постанови до виконання _______________________