ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
05.02.2026	Справа № 910/9573/25 (915/137/25)	
За позовом Державного підприємства “Миколаївський морський торговельний порт” (54020, м.Миколаїв, вул. Заводська,23/14, ідентифікаційний номер 01125608)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова,18/7 літера "В", ідентифікаційний номер 32655926)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м.Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, ідентифікаційний номер 43015722)
про стягнення 252 559,26грн.
в межах справи №910/9573/25
За заявою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Берестейський,14, ідентифікаційний номер 38727770) в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрації морських портів України" (адміністрації Миколаївського морського порту) (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська,23, ідентифікаційний номер 38728444) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова,18/7 літера "В", ідентифікаційний номер 32655926)
про банкрутство 
Суддя Мандичев Д.В. 
Представники учасників: не викликались.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/9573/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв". 
До Господарського суду Миколаївської області звернулось Державне підприємство “МИКОЛАЇВСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ” з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ” суму заборгованості по орендній платі за договором № РОФ-581 від 11.12.2006 у сумі 252 559, 26 грн. Позивач також просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 3 788, 39 грн.
Підставою позову зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди державного нерухомого майна № РОФ-581 від 11.12.2006 (з урахуванням додаткових угод), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області та Товариством з обмеженою відповідальністю “НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ”, балансоутримувач ДП "МИКОЛАЇВСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ", а саме зобов`язань щодо сплати орендної плати за період з 01.10.2022 по 31.10.2024 у порядку та строки, встановлені умовами договору, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 252 559, 26 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 20, 173, 174, 175, 193, 218 ГК України, ст. 525, 526, 529, 530, 599, 610, 629, 759 ЦК України, Закону України Про оренду державного та комунального майна, постановою Кабінету Міністрів України Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану № 634 від 27.05.2022, постановою кабінету Міністрів України “Про деякі питання оренди державного та комунального майна” від 03.06.2020 № 483.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.10.2025 передано матеріали справи № 915/137/25 головуючому судді Господарського суду м. Києва, в провадженні якого перебуває справа № 910/9573/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ (код ЄДРПОУ 32655926), для розгляду спору в межах цієї справи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2025 прийнято справу №915/137/25 за позовом Державного підприємства Миколаївський морський торговельний порт до Товариства з обмеженою відповідальністю “Нікморсервіс Ніколаєв”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про стягнення 252 559,26 грн. до розгляду в межах справи №910/9573/25. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Ухвала про прийняття справи до розгляду доставлена до електронного кабінету позивача 18.11.2025 о 03:24 год., що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи від 18.11.2025. 
Також, дана ухвала суду доставлена до електронного кабінету відповідача 18.11.2025 о 03:21 год., що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи від 18.11.2025.
Відповідно до повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи від 18.11.2025 ухвала суду від 14.11.2025 доставлена до електронного кабінету третьої особи 18.11.2025 о 03:20 год.
Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2025, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2006 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (Орендодавець), Державним підприємством “Миколаївський морський торговельний порт” (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" (Орендар) укладено Договір оренди державного нерухомого майна № РОФ-581, розташованого за адресою: вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, що знаходиться на балансі ДП “Миколаївський морський торговельний порт” (далі - Договір в редакції додаткових угод), відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - Нежитлові приміщення 1-го поверху адміністративно- побутової будівлі ВРР-2, інв. № 3342, загальною площею 375,66 кв.м., розташоване за адресою: вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, вартість яких дорівнює 370 826 грн. згідно з незалежною оцінкою станом на 31.07.2006 р.
Орендна плата визначається на підставі «Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами), та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (липень 2006 р) 3 090,22 грн. (п. 3.1 Договору).
Відповідно до п. 3.4. Договору орендна плата перераховується Орендарем не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції безпосередньо до Державного бюджету у розмірі 70% орендної плати, Балансоутримувачу у розмірі 30% орендної плати. 
Орендар щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, зобов`язаний надати Орендодавцю платіжні доручення, які підтверджують внесення до державного бюджету орендної плати на відповідний розділ держбюджету (п. 3.5 Договору).
Згідно з п. 5.2. Договору Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату Балансоутримувачу.
Відповідно до п. 11.1 Договору, у редакції Додаткової угоди №4 від 19.02.2021, строк дії Договору 5 років з дати набрання чинності вказаної Додаткової угоди №4. 
Факт передачі майна в оренду за Договором підтверджується актом приймання-передавання від 11.12.2006 року.
На виконання умов Договору позивач направив відповідачу наступні рахунки на загальну суму 252 559, 26 грн.: № 14280043 від 31.10.2022 на суму 9491,33 грн.; № 16210043 від 30.11.2022 на суму 9557,77 грн.; № 18900043 від 31.12.2022 на суму 9624,67 грн.; № 01610043 від 31.01.2023 на суму 9701,67 грн.; № 02980043 від 28.02.2023 на суму 9769,58 грн.; № 05030043 від 31.03.2023 на суму 9916,12 грн.; № 06560043 від 30.04.2023 на суму 9935,95 грн.; № 08530043 від 31.05.2023 на суму 9985,63 грн.; № 10060043 від 30.06.2023 на суму 10065,52 грн.; № 11800043 від 31.07.2023 на суму 10005,12 грн; № 13530043 від 31.08.2023 на суму 9865,05 грн; № 15200043 від 30.09.2023 на суму 9914,38 грн; № 16930043 від 31.10.2023 на суму 9993,69 грн; № 18580043 від 30.11.2023 на суму 10043,67 грн; № 20750043 від 31.12.2023 на суму 10113,97 грн; № 01430043 від 31.01.2024 на суму 10154,42 грн; № 03080043 від 29.02.2024 на суму 10184,88 грн; № 04630043 від 31.03.2024 на суму 10235,80 грн; № 06430043 від 30.04.2024 на суму 10256,28 грн; № 08070043 від 31.05.2024 на суму 10317,82 грн; № 09820043 від 30.06.2024 на суму 10544,82 грн; № 11280043 від 31.07.2024 на суму 10544,82 грн; № 13200043 від 31.08.2024 на суму 10608,08 грн; № 14820043 від 30.09.2024 на суму 10767,20 грн; № 16420043 від 31.10.2024 на суму 10961,02 грн.
Так, направлення відповідних рахунків та актів наданих послуг відповідачу підтверджується доданими до матеріалів справи описами вкладень у цінні листи, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, накладними, фіскальними чеками АТ «Укрпошта».
Крім того, позивачем надано до матеріалів справи акти огляду нерухомого майна щодо його використання відповідачем за період із 31.10.2022-31.10.2024.
Поряд із цим, 28.03.2024 позивач звертався до відповідача з претензією № 06/451 про сплату боргу в розмірі 147 984,12 грн. за орендну плату з жовтень 2022 року – грудень 2023 року.
У відповідь відповідач листом від 09.05.2024 № 34 повідомив, що позбавлений можливості ведення господарської діяльності та використання причалу № 9 та причальної інфраструктури внаслідок ведення військових дій та закриття морського порту із 24.02.2022 року. Також, відповідачем долучено наказ від 30.09.2022 № 31 ТОВ "Нікморсервіс Ніколаєв" «Про тимчасове призупинення діяльності під час воєнного стану – простій Підприємства».
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1. ст. 283 ГК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.
Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України). 
Судом установлено, що заборгованість відповідача за Договором оренди від 11.12.2006 № РОФ-581 становить 252 559,26грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, у той час як відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем.
Згідно з частинами 4, 6 статті762 ЦК України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Відповідно до пункту 4-1) (пункт 1 доповнено підпунктом 4-1 згідно з Постановою КМ № 1026 від 13.09.2022; в редакції Постанови КМ № 1236 від 18.10.2022) постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» від 27 травня 2022 р. № 634 за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після такої дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які є портовими операторами та використовують майно, розташоване в морських портах Одеса, Чорноморськ, Південний, Миколаїв, Ольвія, Білгород-Дністровський, починаючи з 24 лютого 2022 р. і до моменту повного відновлення торговельного судноплавства або встановлення Кабінетом Міністрів України рівня охорони у зазначених морських портах нижче, ніж рівень 3 у кожному із зазначених морських портів. Положення цього підпункту не застосовуються з 1 серпня 2022 р. до орендарів, які повністю або частково провадять діяльність з використанням орендованого майна або передали його у користування третім особам. Звільнення від орендної плати надається окремим рішенням орендодавця за зверненням орендаря. Підставою для прийняття рішення про звільнення від орендної плати є довідка балансоутримувача відповідного орендованого державного майна за встановленою Фондом державного майна формою про те, що орендар такого майна протягом звітного місяця не використовував таке майно в своїй діяльності. Зазначена довідка надається орендодавцю не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, а довідка за період з 1 серпня по 30 вересня 2022 р. - не пізніше 10 листопада 2022 року.
Однак, матеріали справи не містять рішення орендодавця про звільнення від орендної плати відповідача за Договором оренди від 11.12.2006 № РОФ-581.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 ГК та ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні").
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.06.2023 у справі №910/8580/22, сама по собі збройна агресія проти України та воєнний стан, не можуть автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.
Так, у випадку настання для ТОВ «Нікморсервіс Ніколаєв» форс-мажорних обставин, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору оренди від 11.12.2006 № РОФ-581, останнє не позбавлено право звернутися до ТПП для засвідчення таких обставин.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача боргу за Договором оренди від 11.12.2006 № РОФ-581 у сумі 252 559,26грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова,18/7 літера "В", ідентифікаційний номер 32655926) на користь Державного підприємства “Миколаївський морський торговельний порт” (54020, м.Миколаїв, вул. Заводська,23/14, ідентифікаційний номер 01125608) 252 559 (двісті п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 26 коп. боргу, 3788 (три тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 39 коп. витрат по сплаті судового збору.
3. Видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 05.02.2026

Суддя Д.В. Мандичев