Справа № 591/13685/25	

Провадження № 1-кп/591/865/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 січня 2025 року м. Суми
Зарічний районний суд м.Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми кримінальне провадження №62025170040019270, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2025, 
за обвинуваченням  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірники, Ратнівського району, Волинської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії - снайпера другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, розлучений, раніше не судимого.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.
Відповідно до наказу начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 1009-ОС від 22.08.2025, капітана ОСОБА_6 призначено на посаду першого заступника начальника третього відділу прикордонної служби (тип С) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України. 
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 738-ОС від 21.06.2025, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - снайпера другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
Згідно положень ст. ст. 29 - 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перший заступник начальника третього відділу прикордонної служби (тип С) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України капітан ОСОБА_6 за своїм службовим становищем та військовим званням є безпосереднім начальником для інспектора прикордонної служби 2 категорії - снайпера другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип ІНФОРМАЦІЯ_2 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України солдата ОСОБА_4 .
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 125, 126, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця , наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази , забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.
Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь», і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.
Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, проходячи її в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, близько 08 год 00 хв 30.10.2025, перебуваючи у АДРЕСА_2 , у присутності військовослужбовців НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, посилаючись на відсутність бажання приймати участь в бойових діях, відкрито відмовився виконати наказ начальника - капітана ОСОБА_6 , а саме приступити до виконання бойового розпорядження батальйонної тактичної групи 15 мобільного прикордонного загону № 6041-БР-(гриф) від 29.10.2025. 
Вищевказаний наказ у формі бойового розпорядження доведено до солдата ОСОБА_4 начальником - капітаном ОСОБА_6 .
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії №5622 від 11.10.2025 та довідкою інспектора прикордонної служби 1 категорії - фельдшера третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування, стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний, обмежень чи інших протипоказань щодо виконання посадових обов`язків та бойових завдань немає.
Умисне невиконання солдатом ОСОБА_4 вищевказаного бойового розпорядження батальйонної тактичної групи 15 мобільного прикордонного загону № 6041-БР-(гриф) від 29.10.2025 потягло за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності, невиконання завдань за призначенням. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбачен ого ч. 4 ст. 402 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема він пояснив, що дійсно 30.10.2025 він відмовився виконувати наказ командира в присутності військовослужбовців прикордонного загону. У вчиненому щиро розкаюється, бажає продовжити військову службу. 
Оскільки пояснення обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Таким чином суд вважає, що у судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 402 КК України, оскільки він в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконати наказ начальника.
У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, зважаючи на ступінь його тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.
Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжких.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участь у відсічі збройній агресії.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Враховуючи викладене, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, вік обвинуваченого та вчинення діяння не судимою особою, на переконання суду, міра покарання у виді позбавлення волі, застережена у відповідній санкції статті є занадто суворою в цій ситуації та не відповідає ступеню тяжкості скоєного, тому суд вважає за необхідне призначити покарання, згідно вимог ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, застереженої в санкції статті, що відповідатиме в достатній мірі досягненню мети провадження, а також сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним або іншими особами кримінальних правопорушень.
Крім цього, беручи до уваги, триваючу збройну агресію проти нашої країни, наявність у обвинуваченого щирого бажання на продовження військової служби, суд приходить до висновку про доцільність заміни призначеного покарання обвинуваченому на службове обмеження для військовослужбовців, відповідно до вимог ст. 58 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Підтвердження наявності в справі процесуальних витрат не наведено, а доля речових доказів вирішується згідно вимог закону.
На підставі ст.ст. 58, 69, ч. 4 ст. 402 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання, згідно вимог ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
У відповідності до вимог ст. 58 КК України, замінити ОСОБА_4 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки на покарання у виді службового обмеження до військовослужбовців на строк 2 роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення засудженого в дохід держави у розмірі 20 відсотків.
Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з дня, з якого фактично розпочато відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця та зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 30 грудня 2025 року по 07 січня 2026 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.
Речовий доказ: диск залишити в матеріалах провадження.
На підставі ст. 377 КПК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти негайно у залі суду у зв`язку з призначеним покаранням у виді службового обмеження.
На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення; особою, що не була присутня при цьому - з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1