ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року 	Львів	Справа № 380/20950/25 пров. № А/857/48882/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої судді -  суддів: з участю секретаря судового засідання 	Хобор Р. Б., Бруновської Н. В., Шавеля Р. М., Юник А.А.,	
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Громадської організації “Екопростір Левандівка — Білогорща” на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року, що ухвалила суддя Кедик М.В., у місті Львові, у справі № 380/20950/25 за адміністративним позовом Громадської організації “Екопростір Левандівка - Білогорща” до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Громадська організація “Екопростір Левандівка - Білогорща” звернулася до суду із позовом до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, у якому просить суд: визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:2628-6163-9273-8560, реєстраційний номер 12-25/МУО від 17.04.2025, затверджені наказом Відділу архітектури та містобудування Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області від 17.04.2025 № 14-25/МУО, на “Нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків з підземними паркінгами та вбудованими приміщеннями громадського призначення, торгового центру, споруд громадського призначення, закладу дошкільної освіти та трансформаторної підстанції на території Зимноводівської сільської територіальної громади Львівського району Львівської області". 
Одночасно позивач подав заяву про забезпечення позову від 27.10.2025 (вх. № 85487), у якій просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю “ЗВ-Ленд”, Товариству з обмеженою відповідальністю “Аурум Дістрікт” та/або будь-якій іншій юридичній чи фізичній особі здійснювати будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами:
- 4623681600:06:000:0323, 
- 4623681600:06:000:0327, 
- 4623681600:06:000:0324, 
- 4623681600:06:000:0321, 
- 4623681600:06:000:0318.
Заява обґрунтована тим, що містобудівні умови повністю ігнорують факт розташування всієї території в межах охоронної зони заказника місцевого значення “Торфовище Білогорща” з унікальними торфованими ґрунтами, що є грубим порушенням пункту 8 частини шостої статті 29 Закону, який прямо вимагає зазначення охоронних зон об`єктів природно-заповідного фонду у складі планувальних обмежень. 
Містобудівні умови не містять обов`язкових вимог щодо розроблення розділу інженерно-технічних заходів цивільного захисту, попри те, що запланована забудова передбачає постійне перебування понад 4300 осіб у багатоповерхових житлових будинках, що за класом наслідків однозначно належить до об`єктів із значними наслідками (ССЗ) і підпадає під дію частини десятої статті 31 Закону. 
Містобудівні умови базуються на детальному плані території, який сам по собі суперечить містобудівній документації регіонального рівня, не містить належного обґрунтування зміни цільового призначення сільськогосподарських земель та ігнорує зауваження Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо необхідності збереження існуючого ландшафту. 
Крім того, МУО створюють фіктивну правову основу для забудови, посилаючись на неіснуючі проектовані вулиці та інженерні мережі, які не передбачені ні генеральним планом села Зимна Вода, ні самими детальними планами території, що свідчить про відсутність реальної можливості здійснення запланованого будівництва з дотриманням містобудівних, санітарних та протипожежних норм. 
Така ситуація створює пряму загрозу життю та здоров`ю майбутніх мешканців, оскільки торфові ґрунти характеризуються підвищеною пожежонебезпечністю, схильністю до підтоплення та складними інженерно-геологічними умовами, а відсутність належних протипожежних та інженерних заходів робить проживання на цій території потенційно небезпечним. 
Таким чином, видані містобудівні умови та обмеження є незаконними, оскільки вони системно порушують обов`язкові вимоги законодавства, не відповідають затвердженій містобудівній документації вищого рівня, ігнорують природоохоронний режим охоронної зони заказника, не забезпечують дотримання вимог пожежної та техногенної безпеки і створюють протиправні правові підстави для забудови екологічно цінної та небезпечної для масштабного будівництва території з порушенням конституційних прав громадян на безпечне довкілля та охорону здоров`я. 
Скасування цих містобудівних умов та обмежень є необхідним для припинення тривалого порушення прав позивача та запобігання завданню непоправної шкоди навколишньому природному середовищу та життю і здоров`ю потенційних мешканців запланованої забудови. 
Заявник вказує, що на земельних ділянках вже розпочалися підготовчі будівельні роботи. Є реальна загроза заподіяння непоправної шкоди навколишньому природному середовищу, зокрема охоронній зоні заказника “Торфовище Білогорща”. Продовження будівництва до вирішення справи по суті може унеможливити реальне виконання судового рішення на користь позивача.
29 жовтня 2025 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким в задоволенні заяви Громадської організації “Екопростір Левандівка – Білогорща” про забезпечення позову відмовив.
Приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не навів беззаперечних доводів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, або що є очевидними ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав позивача таким рішенням. 
Суд зазначив, що наявність ознак протиправності оскарженого рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що сам факт подання позову не може бути підставою для забезпечення позову, а при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність оскарженого рішення. Оцінка протиправності рішення відповідача буде надана під час розгляду справи по суті. 
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржила Громадська організація “Екопростір Левандівка – Білогорща”, яка просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає те, що суд першої інстанції, при прийнятті рішення, порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставин справи. 
Апелянт зазначає, що суд не врахував наявність очевидних ознак протиправності оскаржених містобудівних умов, які системно порушують обов`язкові вимоги законодавства, ігнорують розташування території в межах охоронної зони заказника місцевого значення “Торфовище Білогорща”, не містять обов`язкових вимог щодо інженерно-технічних заходів цивільного захисту для об`єкта з постійним перебуванням понад 4300 осіб, базуються на детальному плані, що суперечить містобудівній документації регіонального рівня, та посилаються на неіснуючі проектовані вулиці та інженерні мережі. Апелянт наголошує, що на земельних ділянках вже розпочалися підготовчі будівельні роботи, у зв`язку з чим існує реальна загроза заподіяння непоправної шкоди охоронній зоні заказника та навколишньому природному середовищу, а продовження будівництва до вирішення справи по суті може унеможливити реальне виконання судового рішення на користь позивача, оскільки торфові ґрунти характеризуються підвищеною пожежонебезпечністю, схильністю до підтоплення та складними інженерно-геологічними умовами, що створює пряму загрозу для життя та здоров`я майбутніх мешканців. 
Заслухавши суддю – доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:2628-6163-9273-8560, реєстраційний номер 12-25/МУО від 17.04.2025, затверджені наказом Відділу архітектури та містобудування Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області (ЄДРПОУ 04372282) від 17.04.2025 № 14-25/МУО, на “Нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків з підземними паркінгами та вбудованими приміщеннями громадського призначення, торгового центру, споруд громадського призначення, закладу дошкільної освіти та трансформаторної підстанції на території Зимноводівської сільської територіальної громади Львівського району Львівської області".
Одночасно позивач подав заяву про забезпечення позову від 27.10.2025 (вх. № 85487), у якій просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю “ЗВ-Ленд”, Товариству з обмеженою відповідальністю “Аурум Дістрікт” та/або будь-якій іншій юридичній чи фізичній особі здійснювати будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами:
- 4623681600:06:000:0323, 
- 4623681600:06:000:0327, 
- 4623681600:06:000:0324, 
- 4623681600:06:000:0321, 
- 4623681600:06:000:0318.
Заява обґрунтована тим, що містобудівні умови повністю ігнорують факт розташування всієї території в межах охоронної зони заказника місцевого значення “Торфовище Білогорща” з унікальними торфованими ґрунтами, що є грубим порушенням закону, який прямо вимагає зазначення охоронних зон об`єктів природно-заповідного фонду у складі планувальних обмежень. 
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Статтею 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Апеляційний суд встановив, що предметом спору у даній справі є містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:2628-6163-9273-8560, від 17.04.2025 № 14-25/МУО, затверджені наказом Відділу архітектури та містобудування Зимноводівської сільської ради, тобто індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень. 
Як йшлося вище, відповідно до частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. 
Заявник просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю “ЗВ-Ленд”, Товариству з обмеженою відповідальністю “Аурум Дістрікт” та/або будь-якій іншій юридичній чи фізичній особі здійснювати будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами:
- 4623681600:06:000:0323, 
- 4623681600:06:000:0327, 
- 4623681600:06:000:0324, 
- 4623681600:06:000:0321, 
- 4623681600:06:000:0318.
Водночас земельні ділянки з вказаними кадастровими номерами не є предметом спору у вказаній справі, у розумінні статті 151 КАС України. 
Предметом адміністративного спору в даній справі виступає індивідуальний адміністративний акт – містобудівні умови та обмеження, прийняті суб`єктом владних повноважень. 
Земельні ділянки як об`єкти цивільних прав не входять до предмета адміністративного спору про оскарження акта індивідуальної дії, а будівельна діяльність на цих земельних ділянках не є складовою предмета спору у справі про скасування містобудівної документації.
Заборона здійснення будівельних робіт на земельних ділянках не стосується безпосередньо предмета спору – оскарженого адміністративного акта суб`єкта владних повноважень. 
З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що обраний заявником захід забезпечення позову спрямований на регулювання господарських правовідносин між приватними особами щодо використання земельних ділянок, тоді як предметом спору у вказаній справі є публічно-правові відносини між позивачем та органом місцевого самоврядування з приводу законності прийнятого відповідачем індивідуального акта.
Крім того, особи, щодо яких позивач просить застосувати заборону здійснення будівельних робіт (Товариство з обмеженою відповідальністю “ЗВ-Ленд”, Товариство з обмеженою відповідальністю “Аурум Дістрікт”), не є учасниками даного адміністративного провадження, не залучені до участі у справі ні як відповідачі, ні як треті особи. Застосування заходів забезпечення позову до осіб, які не є учасниками справи та не мають процесуальної можливості захищати свої права та інтереси у судовому провадженні, суперечить основоположним принципам адміністративного судочинства.
Також обраний заявником захід забезпечення позову не відповідає критерію співмірності, встановленому частиною другою статті 151 КАС України, оскільки заборона здійснення будівельних робіт на земельних ділянках виходить за межі забезпечення виконання можливого судового рішення про скасування містобудівних умов та обмежень і фактично спрямована на припинення господарської діяльності третіх осіб, що не є пропорційним заходом для забезпечення позову про скасування адміністративного акта.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що заявлений позивачем захід забезпечення позову не відповідає предмету спору у справі, не стосується оскарженого індивідуального акта суб`єкта владних повновaжень, не є співмірним із позовними вимогами та не може бути застосований до осіб, які не є учасниками судового провадження, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Громадської організації “Екопростір Левандівка — Білогорща” залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 380/20950/25 - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель 	

Повний текст постанови виготовлено 29.01.2026