ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 195/1018/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Головко О.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської від 21 серпня 2025 року (суддя Колодіна Л.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Запорізької про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою інспектора взводу № 2, роти № 2, батальйону № 3 УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Майсак Д.О. серії ЕНА №5006865 від 18.06.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.12.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. В постанові зазначено, що водій керуючи транспортним засобом порушив режим швидкості в населених пунктах, а саме рухався зі швидкістю 84 км./год. при дозволеній 50 км./год. Вважає, що постанова про притягнення його до відповідальності незаконна, оскільки відповідач належним чином не дослідив всіх обставин справи. На підставі викладеного, позивач просить скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення.
Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської від 21 серпня 2025 року у справі 195/1018/25 адміністративний позов задоволено.
Департамент патрульної поліції, не погодилось з рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської від 21 серпня 2025 року у даній справі, подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного процесуального права, тому просив суд скасувати рішення суду першої інстанції від 21 серпня 2025 року та постановити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги у повному обсязі. 
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
З матеріалів справи слідує, що згідно з оскаржуваною постановою серії ЕНА №5006865 від 18.06.2025 о 11:47 у м. Запоріжжя, бульвар Шевченка 74А, позивач, керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetty д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 84 км/год, чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч.4 ст.122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про протиправність оскарженої постанови, оскільки порушення позивачем правил дорожнього руху не підтверджено належними доказами.
Колегія суддів погоджується з такими висновками з таких підстав.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про протиправність оскарженої постанови, оскільки порушення позивачем правил дорожнього руху не підтверджено належними доказами, зокрема вимірювання швидкості руху автомобіля під керуванням позивача здійснювалося засобом працюючому у не автоматичному режимі (не стаціонарно вмонтованому), крім того, доказів про наявність відповідних знаків про здійснення відеофіксації, не надано.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.
Відповідно до статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Серед вимог частини 1 статті 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5006865 від 18.06.2025р., що складена відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача у даній справі.
Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні суду також знаходиться на розгляді справа № 195/1019/25 за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА № 5006764 від 18 червня 2025 року, де постанова серії ЕНА № 5006764 від 18 червня 2025 року містить інформацію про те, що водій ОСОБА_1 здійснив правопорушення, а саме порушив п.12.4 ПДР 18.06.2025 року об 11:45. Датою розгляду цієї справи є 18.06.2025 року, часом є 11:49. Інспектор 2 взводу 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Майсак Дар`я Андріївна зафіксувала скоєння правопорушення та приймала рішення про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 в той час, коли її колега інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції Логінова Вікторія Миколаївна також фіксувала правопорушення та складала постанову серії ЕНА № 5006764 від 18 червня 2025 року.
Таким чином, здійснення правопорушення, розгляд та винесення вищевказаної постанови, виключають скоєння правопорушення 18.06.2025 року об 11:47, отже у суду виникли сумніви того, чи здійснював водій ОСОБА_1 рух транспортного засобу саме об 11:47, як це вказано в постанові серії ЕНА № 5006865 від 18 червня 2025 року.
З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що відповідач під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду жодного належного доказу щодо правомірності прийняття ним оскаржуваного позивачем рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не приймаються апеляційним судом як обґрунтовані.
Таким чином, враховуючи принцип верховенства права, презумпцію правомірності дій фізичної особи, правову позицію Верховного Суду, практику ЄСПЛ, колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської від 21 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров 

суддя О.В. Головко