ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)

18 грудня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/9595/25
Провадження № 22-з/820/206/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р. С., Костенка А.М.,
розглянув в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України заяву ОСОБА_1  про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2025 року, в складі судді Козак О.В., за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити його на роботі лікаря анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії з операційним блоком в Комунальному підприємстві «Хмельницький міський перинатальний центр»; стягнути з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.03.2025 по дату винесення рішення судом; стягнути з відповідача моральну шкоду, у зв`язку з порушенням його трудових прав у сумі 50000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 09 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді  лікаря анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії з операційним блоком Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради.Стягнуто з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 196095,88 грн, з якого підлягають відрахуванню податки, збори та інші обов`язкові платежі.Стягнуто з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.Стягнуто з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Короткий зміст заяви про стягнення судових витрат
11 грудня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради 12000 грн, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. 

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 призначено до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У запереченнях на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення представник Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради – адвокат Кемінь С.В. зазначає, що заявлена сума гонорару 12000 грн є неспівмірною з обсягом виконаних представником позивача робіт та наданих послуг. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити частково.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини
На підставі договору про надання правничої допомоги, укладеного 23вересня 2025 року між  ОСОБА_1 (клієнт) та  адвокатом Адамчук Людмилою Володимирівною (адвокат), адвокат Адамчук Л.В. надавала ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у Хмельницькому апеляційному суді у справі №686/9595/25.
Відповідно до пункту 1.1. договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту, що включає вивчення матеріалів справи №686/9595/25, підготовку апеляційної скарги та представництво інтересів клієнта у Хмельницькому апеляційному суді. 
Згідно з п. 3.1. договору за правничу допомогу, передбачену в п. 1.2. цього договору, клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого згідно з частиною 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлюється у фіксованому розмірі в сумі 12000 грн. Розрахунок проводиться за надані послуги згідно з актом наданих послуг.
Відповідно до акту наданих послуг від 30 жовтня 2025 року сторони договору про надання правничої допомоги від 29 вересня 2025 року підтвердили надання адвокатом клієнту правничої допомоги щодо: ознайомлення з матеріалами справи №686/9595/25, підготовки апеляційної скарги, участі в судовому засіданні для представництва клієнта у Хмельницькому апеляційному суді. Гонорар за договором про правничу допомогу визначений у фіксованому розмірі та складає 12000 грн. Гонорар сплачено клієнтом готівкою у повному обсязі до підписання цього акту. 

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та його висновки
Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. 
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У апеляційній скарзі апелянт попередньо заявив про судові витрати, які він планує понести у зв`язку із розглядом справи та про те, що документи на підтвердження наданої правничої допомоги додатково будуть надані до суду.
В межах встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України строку ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просив стягнути з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської радисудові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 12000 грн.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин 2, 3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №750/2055/20 зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
У постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі №143/173/19 зроблено висновок про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність – незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з п.п. 1-2 частини 1 статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
На підтвердження вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу адвокат Адамчук Л.В. надала договір про надання правничої допомоги, укладений 23вересня 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Адамчук Людмилою Володимирівною, акт наданих послуг від 30 жовтня 2025 року.
Відповідно до акту наданих послуг від 30 жовтня 2025 року сторони договору про надання правничої допомоги від 29 вересня 2025 року підтвердили надання адвокатом клієнту правничої допомоги щодо: ознайомлення з матеріалами справи №686/9595/25, підготовки апеляційної скарги, участі в судовому засіданні для представництва клієнта у Хмельницькому апеляційному суді. Гонорар за договором про правничу допомогу визначений у фіксованому розмірі та складає 12000 грн. Гонорар сплачено клієнтом готівкою у повному обсязі до підписання цього акту. 
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції враховує конкретні обставини даної справи, її складність, обсяг наданих послуг з правничої допомоги, обґрунтування заявником розміру цих витрат, критерій реальності адвокатських витрат, ту обставину, що відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний характер.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2019 у справі №211/3113/16-ц).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи (постанова Верховного Суду від 13.03.2025 по справі №275/150/22).
У заяві від 14.12.2025 представник Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради – адвокат Кемінь С.В., посилаючись на те, заявлена сума гонорару 12000 грн є неспівмірною з обсягом виконаних робіт та наданих послуг, просив відмовити у задоволенні заяви або зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Проаналізувавши надані адвокатом Адамчук Л.В. для ОСОБА_1 послуги з професійної правничої допомоги, а також подані документи, колегія суддів вважає, що заявлена для відшкодування сума понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 12000 грн не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Так, до суду апеляційної інстанції адвокатом Адамчук Л.В. було підготовлено апеляційну скаргу, яка не є складною за змістом та не потребувала вивчення великого обсягу нормативно-правових актів для її підготовки. Також колегія суддів враховує, що судові засідання, у яких брала участь представник позивача адвокат Адамчук Л.В. 04 листопада 2025 року тривало близько 10 хв., 20 листопада 2025 року – 50 хв., 09 грудня 2025 року – близько 30-ти хв.
Таким чином, враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на складність справи, предмет доказування у даній справі, складність застосування норм права, колегія суддів вважає, що розмір правничої допомоги, заявленої до відшкодування, в розмірі 12000 грн є завищеним, не відповідає об`єму фактично наданої адвокатом клієнту правничої допомоги, та підлягає зменшенню до 8000 грн.
Враховуючи вищевикладене, заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково та стягнути з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради на користь ОСОБА_1 8000 грн судових витрат, понесених у зв`язку із наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 381 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства «Хмельницький міський перинатальний центр» Хмельницької міської ради (місцезнаходження: вул. Івана Пулюя, буд. 6, м. Хмельницький, 29016, код ЄДРПОУ: 02004746) на користь ОСОБА_1 (місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1 )8000 грн (вісім тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 18 грудня 2025 року.

Судді Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко