КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6548/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії , 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 із військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця солдата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що він має підстави для звільнення у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та немає інших осіб, які можуть здійснювати за нею догляд.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог вказує, що до рапорту не додано акт перевірки сімейного стану військовослужбовця. Відсутність такого документа унеможливлює з`ясування, чи є інші особи, здатні забезпечувати постійний догляд за особою з інвалідністю II групи. Також до рапорту додано копію свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однак не надано документів що свідчать про розірвання шлюбу, або ж смерті чоловіка, що дало б підстави стверджувати про відсутність особи, яка за законом зобов`язана здійснювати догляд за ОСОБА_2 . Звільнення з військової служби через сімейні обставини чи інші поважні причини допускається лише за умови наявності оригіналів документів, які підтверджують відповідну підставу звільнення, чого позивачем надано не було.
Дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне.
27 серпня 2025 року солдат ОСОБА_1 , водій-заправник автомобільного відділення взводу матеріального забезпечення роти логістики військової частини НОМЕР_1 , подав рапорт із проханням звільнити його з військової служби за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю постійного догляду за матір`ю ОСОБА_2 , яка має інвалідність ІІ групи (а.с.23).
На підтвердження своїх доводів позивач подав копії таких документів: заяви ОСОБА_2 , довідки МСЕК від 19.09.2024 року, довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААД № 079961, витягів з реєстру територіальної громади від 28.12.2022 та 22.05.2024, довідки № 53 від 29.07.2025 року, копії довідки про склад сім`ї, паспорта ОСОБА_2 та свідоцтва про шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.16-18).
Листом-повідомленням Військової частини НОМЕР_1 наданого ОСОБА_1 від 11 вересня 2025 року за № 1686, військовослужбовця ОСОБА_1 було повідомлено про те, що йому відмовлено у звільненні із військової служби за поданим Рапортом на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю ОСОБА_2 яка має ІІ групу інвалідності та підлягає постійному догляду (а.с.24-27).
Згідно вказаного Листа-повідомлення Військової частини НОМЕР_1 наданого ОСОБА_1 від 11 вересня 2025 року за № 1686, останнього повідомлено, що йому відмовлено з підстав ненадання військовослужбовцем ВЧ № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відповідно до пункту 14.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, оригіналів документів, які підтверджують відповідну підставу звільнення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону № 2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною чотирнадцятою статті 2 Закону № 2232-XII установлено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
У відповідності до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
За правилами абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Підпунктом 14.1.263 пункту 14.1 статті 263 Податкового кодексу України визначено, що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.
При цьому, членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.
Судом враховується, що до членів сім`ї належать: а) особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; б) будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2025 року відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.
Згідно вказаного клопотання, 03.12.2025 до військової частини НОМЕР_1 на виконання відповідного запиту військової частини від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов Акт перевірки сімейного стану та перевірки витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, складений відповідно до пункту 14.30 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170.
Вказаним Актом підтверджено результати обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою встановлення наявності або відсутності інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати постійний догляд за його матір`ю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, зазначеними в Акті, встановлено наявність інших родичів першого та другого ступеня споріднення, які потенційно можуть здійснювати догляд, а саме: 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витяг з ДРАЦС №00055004117, сформований 27.11.2025 року, свідоцтво про народження серія № НОМЕР_2 від 06.10.1994 року, родинний зв`язок - син. Адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . Адреса фактичного місця проживання: м. Дніпро. Контактний телефон: НОМЕР_3 .
ОСОБА_7 (дівоче прізвище - ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 25.12.1966 року, родинний зв`язок - рідна сестра. Адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 . Контактний телефон: НОМЕР_5 .
Таким чином, оскільки у матері позивача є інші члени сім`ї, які відповідно до закону зобов`язані утримувати мати позивача, а отже, останній не має права на звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 та абзацу 12 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.139, 243-246, 255, 292-297 КАС України, суд, 

ВИРІШИВ:
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА