ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 761/2551/21
провадження № 61-428св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): Гудими Д. А., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач)
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області
на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року у складі судді Шереметьєвої Л.А. та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г., Олійника В.І.,
у справі
за заявою Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - заявник, ГУ ДПС у Запорізькій області),
заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк»), Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»),
про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю,
ухвалив постанову про таке:
I. Вступ
1.           У січні 2021 рокузаявник звернувся до суду із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю.
2.           Представник заінтересованої особи - ПАТ «Укргазбанк» проти задоволення заяви заперечував.
3.           Представник заінтересованої особи - АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.
4.           Суд першої інстанції у задоволенні заяви відмовив, і його позицію підтримала апеляційна інстанція.
5.           Заявник оскаржив судові рішення в касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження вказав пункт 2 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) - необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 752/19172/18 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
6.           Оскаржувані судові рішення переглядаються в межах, передбачених статтею 400 ЦПК, у зв`язку із чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.
ІІ. Короткий зміст заяви
7.           Заява обґрунтована так:
-                     станом на 31 серпня 2020 року АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» має податковий борг;
-                     29 листопада 2019 року прийнято рішення про стягнення боргу з рахунків боржника;
-                     на рахунки у банках, обслуговуючих платників податків та філію АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - Придніпровське виробниче управління ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», систематично виставляються інкасові доручення;
-                     з початку 2020 року по час звернення із заявою виставлено 42 інкасові доручення на загальну суму 2 295 831,2 грн;
-                     станом на 27 серпня 2020 року підприємством-боржником АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» самостійно сплачено в рахунок погашення боргу по єдиному внеску 2 369,13 грн;
-                     згідно з ІС «Податковий блок» сплата по єдиному внеску здійснюється з розрахункових рахунків, відкритих ПАТ «Укргазбанк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Акцент-Банк»;
-                     станом на 07 жовтня 2020 року на користь контролюючого органу задоволено позови про стягнення податкового боргу з АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на загальну суму 57 562,21 грн;
-                     на виконання зазначених рішень суду на рахунки платника в установах банків виставляються інкасові доручення, які повертаються без виконання з відміткою «кошти відсутні»;
-                     разом з тим, за період з 01 січня 2020 року по 01 жовтня 2020 року згідно з Єдиним реєстром податкових накладних загальний обсяг реалізації з ПДВ у АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» становить 24 222, 19 грн;
-                     підприємством здійснюється реалізація продукції таким контрагентам: AT «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»; ПАТ «Український графіт»; ТОВ «Багатопрофільна індустріальна компанія Контур»; ПВКФ «ВРЕМЯ»; ПП НПКО «ТАТА»; ТОВ «ДЕЛЬТА-ІМПЕКС»; ТОВ «АСТ ТРЕЙД»; ТОВ «СБМ-Україна»;
-                     з початку року підприємством самостійно задекларовано 20 809,9 грн орендної плати за землю, проте до бюджету не сплачено жодної гривні;
-                     наведені факти свідчать про ведення господарської діяльності, отримання коштів на рахунки та неперерахування податків до бюджету;
-                     згідно з інформаційними даними АІС «Податковий блок» АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» для проведення розрахункових операцій використовував наступні банківські рахунки; № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ;
-                     враховуючи той факт, що в ГУ ДПС у Запорізькій області станом на дату подання заяви наявна податкова інформація щодо порушення податкового законодавства, маніпулювання інформацією щодо наявності грошових коштів на розрахункових рахунках АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», наявні підстави для задоволення заяви.
8.           Враховуючи викладене, заявник просив:
-                     розкрити інформацію, що містить банківську таємницю;
-                     зобов`язати АТ «Укргазбанк» надати до ГУ ДПС у Запорізькій області інформацію в паперовому або електронному вигляді про обсяг та рух коштів по рахунках НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 за період з 01 січня 2020 року по 31 жовтня 2020 рік у розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування, кодів ЄДРПОУ.
ІII. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
9.           Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року, у задоволенні заяви відмовлено.
10.        Відмовляючи у задоволені заяви, суди виходили з такого:
-                     заявником не повідомлено про наявність підстав неможливості вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених чинним законодавством;
-                     ГУ ДПС у Запорізькій області, звертаючись до суду, не довело існування обставин, які підтверджують неможливість проведення перевірки щодо АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».
ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
11.        У касаційній скарзі позивач просить оскаржувані судові рішення скасувати та задовольнити заяву.
12.        Касаційна скарга мотивована таким:
-                     підставою звернення до суду є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами;
-                     у зв`язку з виявленими порушеннями податкового законодавства та через неможливість проведення перевірки щодо заінтересованої особи, виникла об`єктивна потреба в розкритті банківської таємниці про обіг та обсяг коштів на банківських рахунках;
-                     підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності;
-                     судами не взято до уваги той факт, що підставою для звернення до суду є саме ухилення платником податків від сплати податкового боргу;
-                     у судовому засідання не було досліджено той факт, що наведені у заяві обставини свідчать про ведення заінтересованою особою господарської діяльності, отримання коштів на рахунки та неперерахування податків до бюджету;
-                     заявник вважає, що необхідно відступити від висновків викладених в постанові Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі №752/19172/18, щодо діяльності податкових органів в рамках вжиття всіх необхідних заходів для стягнення податкового боргу, враховуючи наявну інформацію в контролюючому органі щодо коштів на рахунках платника податків;
-                     розкриття банківської таємниці в процесі виконання функцій контролюючого органу повинно бути своєчасним та беззаперечним, тому що затягування всього процесу дозволяє ухилятися від сплати податків, формувати незаконні схеми уникнення від сплати податків, що у воєнний час є неприпустимим;
-                     перевірка господарської діяльності можлива тільки з використанням інформації про обсяг та обіг коштів на банківських рахунках підприємства, тобто інформації, що містить банківську таємницю.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
13.        10 січня 2025 року та 06 лютого 2025 року заявникзвернувся до Верховного Суду з касаційними скаргами.
14.        Ухвалами Верховного Суду від 30 січня 2025 року та від 20 лютого 2025 року касаційні скарги залишено без руху.
15.        Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження.Враховано, що касаційні скарги подані однією особою на ті самі судові рішення, а їх зміст є ідентичним, а тому Верховний Суд розглядає їх як одну касаційну скаргу.
16.        21 серпня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
17.        Заінтересовані особи не скористались своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
VI. Фактичні обставини, встановлені судами
18.        Встановлено, що станом на 31 серпня 2020 року АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» має податковий борг у розмірі 139 738, 90 грн та борг за єдиним внеском у розмірі 4 631, 70 грн.
19.        29 листопада 2019 року прийнято рішення № 9 відповідно до вимог пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України про стягнення боргу з рахунків боржника.
20.        На рахунки у банках, обслуговуючих платників податків та філію АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - Придніпровське виробниче управління ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» систематично виставляються інкасові доручення.
21.        З початку 2020 року виставлено 42 інкасових доручення на загальну суму 2 295 831, 20 грн.
22.        Станом на 27 серпня 2020 року підприємством-боржником                               АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» самостійно сплачено в рахунок погашення боргу по єдиному внеску 2 369, 13 грн.
23.        Згідно з ІС «Податковий блок» сплата по єдиному внеску здійснюється з розрахункових рахунків, відкритих у ПАТ АБ «Укргазбанк», АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Акцент-Банк».
24.        На виконання рішень суду про стягнення податкового боргу на рахунки платника в установах банків виставляються інкасові доручення, які повертаються без виконання з відміткою «кошти відсутні».
25.        За період з січня 2020 року по жовтень 2020 року згідно з Єдиним реєстром податкових накладних загальний обсяг реалізації з ПДВ у AT «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» становить 24 222,19 грн.
26.        Підприємством здійснюється реалізація продукції контрагентам:                      ПАТ «Український графіт», ТОВ «Багатопрофільна індустріальна компанія Контур», ПВКФ «ВРЕМЯ», ПП НПКО «ТАТА», ТОВ «ДЕЛЬТА-ІМПЕКС», ТОВ «АСТ ТРЕЙД», ТОВ «СБМ-Україна».
VІI. Позиція Верховного Суду
27.        Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 6) Верховний Суд зазначає таке.
28.        У цій справі заявник порушує питання про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю (див. пункти 7-8).
29.        Верховний Суд підкреслює, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта; відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом про банки і банківську діяльність (частина перша статті 1076 Цивільного кодексу України).
30.        Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-III (далі - Закон № 2121-III) інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.
31.        Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України, інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини (частина друга статті 60 Закону № 2121-III).
32.        За змістом статті 62 цього Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду. В окремих, визначених законом випадках і межах, така інформація розкривається без рішення суду. Коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, та обсяг інформації з урахуванням виконуваних ними функцій, визначається статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
33.        Зокрема, відповідно до пункту 4 частини першої статті 62 Закону № 2121-III така інформація без рішення суду розкривається центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику на його запит щодо: наявності банківських рахунків/електронних гаманців; у випадках та в обсязі, визначених Угодою між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США «Про податкові вимоги до іноземних рахунків» (FATCA) та іншими міжнародними договорами, що містять положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або укладеними на їх підставі міжвідомчими договорами; дотримання резидентами встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів; операцій за рахунками електронних резидентів (е-резидентів); відповідно до статті 44-1 Податкового кодексу України (далі - ПК); у випадках, встановлених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 ПК; у випадках та в обсязі, визначених статтею 39-3 ПК.
34.        Відповідно до підпункту 20.1.5 пункту 20.1 статті 20 ПК (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від Національного банку України, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.
35.        Контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Інформація про наявність та рух коштів/електронних грошей на рахунках/електронних гаманцях платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачено пунктом 73.3 цієї статті, банками, іншими фінансовими установами, небанківськими надавачами платіжних послуг, емітентами електронних грошей контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду (пункти 73.3, 73.4 статті 73 ПК України).
36.        У пункті 11 частини другої статті 293 ЦПК передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.
37.        Порядок розгляд судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб врегульований у Главі 12 ЦПК.
38.        Так, у пунктах 4 та 5 частини першої статті 348 ЦПК передбачено, що у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.
39.        Згідно з частиною другою статті 350 ЦПК, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.
40.        Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
41.        Верховний Суд виробив сталий підхід про те, що «на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом. Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці» (див. постанову Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 761/43384/16-ц).
42.        Результат аналізу наведених норм права, з урахуванням висновків Верховного Суду, свідчить, що контролюючі органи мають право отримувати від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин інформацію (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідну для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження, зокрема за необхідності провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
43.        Інформація, яка визначена у пункті 4 частини першої статті 62 Закону № 2121-III, розкривається банками центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, на його запит без рішення суду, а інша інформація, яка містить банківську таємницю та необхідна для виконання покладених на контролюючі органи функцій і завдань, зокрема інформація про наявність та рух коштів/електронних грошей на рахунках/електронних гаманцях платника податків, - за рішенням суду.
44.        Предметом судового контролю при розгляді справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, є наявність підстав (мети її використання та обґрунтування необхідності отримання) для розкриття такої інформації і визначених законом повноважень у заявника вимагати її розкриття. Розкриття банківської таємниці можливе в разі підтвердження органом державної податкової служби, що без отримання відповідної інформації виконання покладених на контролюючі органи функцій і завдань є неможливим або є інша об`єктивна потреба в її розкритті, а обсяг надання такої інформації є обмеженим законом.
45.        У цій справі суди встановили, що матеріали справи не містять доказів того, що ГУ ДПС у Запорізькій області приймало рішення, оформлене наказом керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а також направляло копію наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлення на перевірку платнику податків у передбачений пунктом 42.2 статті 42 ПК спосіб.
46.        Крім того представник заявника в судовому засіданні підтвердив, що наказ на проведення перевірки не видавався (а.с.154 зворот).
47.        Верховний Суд наголошує, що обсяг надання такої інформації є обмеженим законом, а заявник має обґрунтувати об`єктивну потребу в розкритті саме запитуваної інформації. Проте, враховуючи мету отримання відповідної інформації, а саме проведення перевірки щодо правильності нарахування податків, обґрунтування заяви та установлені судами обставини, податковий орган не підтвердив об`єктивної потреби в розкритті всього обсягу інформації про обіг коштів за банківськими рахунками АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», із зазначенням контрагентів, з якими проводились господарські операції.
48.        За таких обставин заявник підтвердив визначені законом повноваження для звернення до суду із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, проте належним чином не обґрунтував підстави її розкриття. Тому касаційний суд погоджується з висновком судів про відмову в задоволенні заяви.
49.        Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження судами попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
50.        Суди правильно застосували норми матеріального права у спірних правовідносинах та не допустили порушень норм процесуального права, які б давали підстави для скасування оскаржених судових рішень, тому доводи касаційної скарги з цього приводу є безпідставними.
51.        Верховний Суд не приймає до уваги посилання у касаційній скарзі на необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі №752/19172/18 (див. пункт 12) враховуючи таке.
52.        Відступ від правової позиції - це сукупність підстав, які зумовлюють необхідність повністю або частково відмовитися від попереднього висновку щодо певного питання на користь іншого, або конкретизувати попередній висновок, застосувавши відповідні способи тлумачення юридичних норм з метою усунення вад попереднього рішення чи групи рішень (їхньої неефективності, неясності, неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості, помилковості), що пов`язано зі зміною суспільних відносин та усунення суперечностей між принципом правової визначеності та концепцією «живого права» (динамічного тлумачення права) (див. постанову Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 933/670/20).
53.        Доводи касаційної скарги свідчать, що відсутні обставини, які зумовлюють необхідність повністю або частково відмовитися від попереднього висновку щодо спірного питання на користь іншого, або конкретизувати попередній висновок, тому немає підстав для відступу від правової позиції, викладеної у зазначеній постанові Верховного Суду.
54.        При цьому практика у подібних правовідносинах є сталою, що підтверджується також постановами Верховного Суду, зокрема, від 24 жовтня 2019 року у справі № 756/1867/19, від 01 серпня 2024 року у справі № 758/11379/23, від 15 лютого 2024 року у справі № 757/287/21, від 18 грудня 2024 року у справі № 761/21762/23.
VІIІ. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
55.        Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права.
56.        Незгода заявника із судовим рішенням, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК).
57.        Суди належним чином з дотриманням норм статті 89 ЦПК щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК щодо законності та обґрунтованості рішення суду повно і всебічно встановили обставини справи та правильно вирішили справу.
58.        За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що немає підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, що відповідатиме статті 410 ЦПК.
59.        Оскільки оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.           Касаційну скаргу ГУ ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.
2.           Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.