Справа № 396/2490/25
Провадження № 1-кп/396/88/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 року м. Новоукраїнка 
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду м. Новоукраїнка Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 12025121200000088 від 27.10.2025 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, одружений, працюючого на посаді робітника з обслуговування та ремонту котлів в Рівнянській спеціальній школі Кіровоградської обласної ради, на утриманні має трьох малолітніх дітей 2018 р.н., 2019 р.н. та 2023 р.н., осіб похилого віку на утриманні не має, військовозобов`язаний, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки та ч. 4 цієї статі сім`я створюється на підставі шлюбу, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Чинним сімейним законодавством визначено немайнові права членів подружжя, зокрема ст. 51 Сімейного кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, ст. 52 Сімейного кодексу України гарантує рівне право подружжя на фізичний та духовний розвиток. 
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають в офіційному шлюбі з 2018 року та проживають однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 .
25.10.2025 близько 9 години (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 перебували за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де, на побутовому грунті, між ними виник словесний конфлікт (сварка) в ході якого у ОСОБА_5 виник раптовий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи фізичну перевагу, ОСОБА_5 стоячи напроти дружини наніс їй один удар пластиковою господарською корзиною в ліву частину обличчя, після чого взяв до рук дитячий горщик, вилив його вміст на дружину та наніс ним один удар в область голови.
В результаті нанесених ударів ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця у лобній ділянці зліва, синця у тім`яній ділянці в центрі, які відповідно до висновку судової медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, пояснивши що обставини вчиненого повністю відповідають викладеним в обвинувальному акті, вказав, що він дійсно в ході сварки заподіяв дружині тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати. Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 вказав, що визнає його частково та має змогу відшкодувати лише 11000 грн., оскільки більше заощаджень в нього не має.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що отримала тілесні ушкодження від ОСОБА_5 , які він їй наніс пластиковою господарською корзиною в ліву частину обличчя та потім та наніс один удар дитячим горщиком в область голови, виливши на неї вміст горщика. Цивільний позов підтримала повністю та просить його задовольнити.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки його показання повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст. 349 ч.3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 в межах пред"явленого обвинувачення необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, так як обвинуваченим заподіяно умисне легке тілесне ушкодження потерпілій.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, розмір шкоди, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України - скоєно кримінальний проступок.
Обставинами, що пом`якшують покарання передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання передбачена ст. 67 КК України - судом не встановлені.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має трьох малолітніх дітей 2018 р.н., 2019 р.н. та 2023 р.н.,  згідно довідок лікарів на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України. 
В кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн. 
Згідно зі ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. 
Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. ст. 56, 62 Конституції України фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.
Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди потерпіла обгрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого їй була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, змінився її звичний ритм життя, вона відчувала себе незахищеною, приниженою та ображеною, що є наслідком протиправної поведінки обвинуваченого.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням фактичних обставин справи та матеріалів провадження вбачається причинний зв`язок між заподіяною потерпілій моральною шкодою та протиправними діями обвинуваченого.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги часкове визнання позову обвинуваченим, враховує глибину та тривалість моральних страждань потерпілої, які вона зазнала внаслідок вчиненого відносно неї кримінального проступку, а тому, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 11000 гривень.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Захід забезпечення кримінального провадження не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Керуючись ст. 125 КК України, ст.ст. 368, 370, 373, 394 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5  задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 11000 гривень.
Речові докази, після набрання вироком чинності, а саме:
- оптичний диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1