Номер провадження: 33/813/125/26
Номер справи місцевого суду: 523/9424/25 
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М. 
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
26.01.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А., 
з участю секретаря судового засідання – Нечитайло А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду
апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Безверського Руслана Васильовича,
на постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 21 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Пересипського районного суду м. Одеси від 21 липня 2025 року за вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,80 грн

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 - Безверський Руслан Васильович, просить скасувати постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 21 липня 2025 року по справі № 523/9424/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , посилається на те, що суд розглянувши справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не звернув уваги на порушення вимог закону допущені працівниками патрульної поліції при оформлені протоколу про адміністративне правопорушення; на відсутність направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я; відсутність акту огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та результатів медичного огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що відеозаписи долучені до матеріалів справи в якості доказів знаходження вказаної особи у стані наркотичного сп`яніння (наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння) не підтверджують наявності обґрунтованої підозри наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння та перебування водія ОСОБА_1 у стані сп`яніння. 
Також, на думку захисника, з відеозапису не вбачається порушення під час керування водієм транспортного засобу ПДР, поліцейськими не було встановлено та доведено факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з рухом та керуванням транспортним засобом, окрім передбаченого ст. 130 КУпАП, та що складався відповідний протокол, відтак, у поліцейських не було законних підстави для здійснення контролю за наявністю у позивача водійського посвідчення, проведення щодо нього перевірки на наявність ознак сп`яніння та підстав до складання відносно нього протоколу про порушення п. 2.9 ПДР та про притягнення до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Захисник стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326742 від 11.05.2025 не вбачається, що працівниками поліції проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, та до цього залучалися свідки. При цьому, з відеозапису події не вбачається, що інспектор патрульної поліції в присутності свідків складав акт перевірки на наявність ознак сп`яніння, а відразу запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, від якого останній не відмовлявся.
Зазначає, що у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. Формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП. У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник, будучи повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання 26.01.2026 року не з`явилися.
26.01.2026 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Безверського Р.В., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого зазначено, що захисник не може прибути у судове через складні погодні умови, зокрема ожеледицю.
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, положення ст. 130 КУпАП не входить до переліку правопорушень при розгляді справ про яке передбачена обов`язкова участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
08.12.2025 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Безверський Р.В., вже звертався до суду із заявою про відкладення судового засідання, призначеного на 08.12.2025 року, та яке відкладено саме з підстав надходження відповідної заяви. 
12.01.2026 судове засідання також відкладено з підстав надходження заяви захисника Безверського Р.В. про відкладення судового засідання.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що  ОСОБА_1 та його захисник Безверський Р.В. не були позбавлені можливості скористатися правом участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте відповідного клопотання до апеляційного суду не надходило.
Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного в своїй сукупності, подане клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.
Разом з тим, з матеріалів апеляційної скарги вбачається клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, з огляду на що апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження. Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.
Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.
Частиною 1 статті 285 КУпАП передбачено, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Оскаржувана постанова Пересипського районного суду м. Одеси винесена 21.07.2025 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 участі у судовому засіданні, призначеному на 21.07.2025 року не приймав. Докази направлення та отримання копії постанови в матеріалах справи відсутні.
29.10.2025 року захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Безверський Р.В., звернувся до суду першої інстанції з заявою про ознайомлення з матеріалами справи.
Апеляційну скаргу подано захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Безверським Р.В., за допомогою підсистеми Електронний суд 17.11.2025 року. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що ОСОБА_1 з 06.06.2025 року перебував на військовій службі  ЗСУ у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира бойової машини (буш-майстра бронетранспортета) і знаходився в зоні бойових дій, 11.09.2025 року був поранений, в зв`язку з чим знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 15.09.2025 по 15.10.2025 року. 24 жовтня 2025 року між адвокатом Безверським Р.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання останньому правової допомоги у Пересипському районному суді м. Одеси та Одеському апеляційному суді у справі про адміністративне правопорушення № 523/11003/25. Захисник зазначає, що 01.11.2025 до його кабінету в електронному суді було доставлено постанову суду і надано доступ до матеріалів справи № 523/9424/25. Проте, з відеозаписами, долученими до матеріалів справи захисник зміг ознайомитися 05.11.2025 року після їх отримання у Пересипському районному суді м. Одеси.
Враховуючи зазначені обставини апеляційний суд вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, причини пропуску строку поважними, тому вважає за необхідне поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Безверському Р.В., строк на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 21 липня 2025 року.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.
На підтвердження вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол серії ЕПР1 № 326742 від 11.05.2025 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.05.2025 року, диск з відеозаписом правопорушення.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326742 від 11.05.2025 року, 10.05.2025 року о 21 год. 41 хв. в м. Одеса, дорога Миколаївська 261, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Aveo номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, підвищена жвавість та рухливість мови). Від проходження медичного огляду в законному порядку відмовився, згідно висновку 001096 від 11.05.2025 року.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 326742 від 11.05.2025 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.05.2025 року, згідно якого встановлено ухилення від проходження огляду, відеозапис правопорушення на якому зафіксовані обставини правопорушення. З метою подальшого запобігання правопорушень з боку ОСОБА_1 суддя вважав, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, з огляду на наведені доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне. 
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103(далі Порядок).
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326742 від 11.05.2025 року містить посилання на те, що працівниками поліції проводилася фіксація за допомогою технічних засобів відеозапису 471627, 471602.
Відеозаписами, які долучені до матеріалів справи, зафіксовано рух транспортного засобу, крім того вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу було порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху (ПВР 471602 21:42), у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за рух по реверсивній смузі в період вимкненого світлофору.
Після складання постанови поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на наркотичне сп`яніння, на запитання поліцейського чи вживає особа наркотичні речовини ОСОБА_1 повідомив, що в останній раз вживав на Великдень (ПВР 471602 21:46), ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі (ПВР 471602 21:51).
Доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису вбачається відсутність зазначених у протоколі ознак сп`яніння судом не приймаються з огляду на наступне.
Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 326742 від 11.05.2025 року стосовно ОСОБА_1 зазначені наступні ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, підвищена жвавість та рухливість мови.
З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.
У медичний заклад  ОСОБА_1 доставлений працівниками поліції у відповідності до положень п. 9 Розділу ІІ Інструкції.
Відповідно до п. 7, 8 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
До матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікаря КНП «ООМЦПЗ» ООР від 11.05.2025 року, з якого вбачається, що  ОСОБА_1 направлений на огляд 10.05.2025 року о 21 годині 50 хвилин, висновок огляду, проведеного 10.05.2025 року о 22 годині 30 хвилин: ухилення від проходження медогляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, явне ухилення (відмова) від здачі біосередовищ в присутності двох свідків про що складено відповідний акт.
У медичному закладі  ОСОБА_1 роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння.
Проведення огляду у медичному закладі за допомогою спеціальних технічних пристроїв відповідає вимогам п. 10 Порядку, відповідно до якого огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням, а також положенням п. 9 Інструкції, який визначає, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Проте,  ОСОБА_1 не вчинив належних дій спрямованих на проходження огляду у медичному закладі. Не зважаючи на неодноразові спроби пройти огляд та зауваження лікаря під час проходження огляду, інструкцій останніх не виконував.
Апеляційний суд зауважує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України.
Складом правопорушення є наявність об?єктивних та суб?єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Диспозиція статті 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Слід зауважити, що обов`язкова присутність свідків необхідна у випадку неможливості застосування працівниками поліції спеціальних технічних засобів відеозапису (ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2022 року № 1231-ІХ, та внесення відповідних доповнень). 
Апеляційний суд враховує, що факт відмови водія від проходження огляду в медичному закладі засвідчений двома свідками у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.05.2025 року, а саме зазначено висновок огляду: ухилення від проходження медогляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, явне ухилення (відмова) від здачі біосередовищ в присутності двох свідків про що складено відповідний акт, а тому суд приходить висновку про доведеність факту відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду.
Отже, працівники поліції діяли з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, дії працівників поліції, що складали протокол та фіксували правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством та в порядку ст.267 КУпАП не оскаржувалися.
Щодо аргументів захисника про розгляд справи судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За висновком ЄСПЛ з огляду на принцип, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними, право на справедливий суд не може вважатися ефективним, якщо клопотання та зауваження сторін не будуть справді "заслухані", тобто належним чином розглянуті судом. У рішеннях судів і трибуналів мають бути належним чином наведені підстави, на яких вони ґрунтуються. Цей обов`язок обґрунтовувати рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, висунутий скаржником, а передбачає, що сторони судового провадження можуть розраховувати на отримання конкретної та чіткої відповіді на аргументи, які є вирішальними для результату цього провадження. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення може змінюватися залежно від характеру рішення та має визначатися з огляду на обставини справи (див. рішення у справі "Мазахір Джафаров проти Азербайджану" (Mazahir Jafarov v. Azerbaijan), заява № 39331/09, пункти 34 і 35, від 02 квітня 2020 року з подальшими посиланнями).
Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , водночас, це не вплинуло на правильність висновку судді про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості захищати свої інтереси у суді, шляхом подання апеляційної скарги з наведенням мотивів і доводів в обґрунтування власної правової позиції захисту, і це право йому було забезпечено апеляційним судом, шляхом призначення судового засідання. Проте, останній таким правом не скористався.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не дають достатніх підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Враховуючи викладене, обставини правопорушення й вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме – відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому висновок Пересипського районного суду м. Одеси, викладений у постанові від 21 липня 2025 рокує законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23,33 КУпАП.
Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Безверського Руслана Васильовича, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 21 липня 2025 року - задовольнити.
Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Безверському Руслану Васильовичу пропущений строк на оскарження постанови Пересипського районного суду м. Одеси від 21 липня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Безверського Руслана Васильовича, залишити без задоволення.
Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 21 липня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова