Дата документу 30.01.2026
Справа № 334/8600/25
Провадження № 2/334/494/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
за участю: позивача ОСОБА_1 , третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
встановив:
представник позивача адвокат Дерев`янко І.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовує тим, що позивач є квартиронаймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за якою зареєстровані та проживають: треті особи - дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованим за вказаною адресою також, проте з 2020 року не проживає з власної ініціативи, фактично місце проживання не відомо, оскільки зв`язок майже втрачений, через що відповідач не сплачує комунальні платежі по квартирі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає і взагалі житлом не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач та інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає в реалізації права на субсидію, у зв`язку з чим виникла необхідність визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При виїзді з квартири відповідач забрав всі свої речі та майно. Таким чином відповідач відсутній у вказаній квартирі 5 років без поважних причин.
Відповідач відзив на позов не подав.
Ухвалою про відкриття провадження у справі від 17.10.2025 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду в загальному провадженню, призначено підготовче засідання. Ухвалою про призначення судового розгляду від 10.11.2025 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання просив задовольнити позов, з урахуванням обставин, викладених у ньому. Також зазначив, що відповідач є його сином, не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 з 2000 року. Проживав у с-щі Кушугум, у нього була сім`я, вони жили разом, зараз у нього інша сім`я, проте де вони проживають йому не відомо. З сином не спілкується. Бажає приватизувати квартиру. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Не бажає, щоб після його смерті почали ділити квартиру.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Причини неявки не повідомила. З заявою про розгляд справи без її участі не зверталася.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки не повідомив. З заявою про розгляд справи без його участі не звертався.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її сином. Не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 вже 25 років. Де саме проживає відповідач після евакуації з с-ща ОСОБА_6 їй не відомо.
Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 разом з батьками, своєю дружиною та сином. Відповідач є його братом, не проживає у вказаній квартирі мабуть з 1999 року. Речей відповідача у квартирі не має. Де наразі проживає відповідач йому не відомо. Відповідач один раз йому зателефонував коли почалася війна.
Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що відповідач є його дядьком, від якого не має ніякої інформації. У квартирі за адресою: АДРЕСА_2 проживає разом з бабусею, дідусем, батьком та матір`ю. З його народження відповідач у вказаній квартирі не проживає. Майже ніколи відповідача не бачив. Де наразі проживає відповідач йому не відомо.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача та третіх осіб, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з листом Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 14.10.2025 № 06.4-06/02/26803 «Про надання інформації» місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 з 30.05.2000 по теперішній час.
01.09.1987 позивачу та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Орджонікідзевської районної ради народних депутатів від 25.08.1987 № 240/6 виданий ордер на право зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується корінцем ордеру на житлове приміщення № 4849 серії «О» від 01.09.1987.
Відповідно до довідки № 6 від 25.09.2025 ОСББ «БУДДЕТАЛЬ» від 25.09.2025 № 41 за адресою: АДРЕСА_2 прописані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 – жінка, ОСОБА_4 – син, ОСОБА_2 – син, ОСОБА_5 – онук. ОСОБА_2 не проживає з 01.01.2000.
Згідно зі статтею 47 Конституції України Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до частини 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно зі статтею 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
За змістом статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Тимчасова відсутність наймача, членів його сім`ї не потребує згоди інших членів сім`ї. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила шість місяців.
Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку про те, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.
У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Судом встановлено, що відповідач тривалий час, а саме з 01.01.2000, понад шість місяців, без поважних причин не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , фактично змінив місце свого постійного проживання.
Відповідачем не надано доказів поважності причин не проживання за вказаною адресою.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити повністю та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 гривень.
Керуючись статтями 3, 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
ухвалив:
позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
Треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:
– ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,
– ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ,
– ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя М.В. Фетісов