Справа № 456/6605/25
Провадження № 3/456/97/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

15 січня 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. ,розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, -
- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

18.11.2025 року о 19 год. 34 хв. у м. Стрий по вул. П.Мирного, 8, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Nissan X-Trail» д.н.з.  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота,почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського 130 та 132, водія попереджено про подальшу заборону керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав та заперечував обставини викладені у протоколі, оскільки не керував автомобілем перебуваючи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а відтак просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Крім того, ОСОБА_1 забезпечив участь у судовому засіданні свого захисника – адвоката Дикунського М.В., який беручи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечив обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та підтримав позицію особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .. Також адвокат Дикунський М.В., подав до суду письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, у яких зазначив, що справді спочатку ОСОБА_1 відмовлявся від проходження освідування на стан спяніння, не розуміючи наслідків, але згодом змінив свою позицію, та вирішив підкоритися вимогам працівників поліції, щодо необхідності проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Втім, зазначає, що працівники поліції із незрозумілих причин, почувши від ОСОБА_1 згоду на проходження освідування віддали йому посвідчення водія і поїхали. При цьому не оформляли жодних документів, не відсторонювали від керування транспортним засобом, протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не підписував. Також зазначає, що долучені відеозаписи не містять моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а також не фіксують логічного завершення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема складання протоколу про адміністративне правопорушення, вилучення посвідчення водія та відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає процесуальна норма ч.1 ст. 266 КУпАП. Також до участі не залучались поняті. У зв`язку з наведеним, вважає, що працівниками поліції було порушено процесуальний порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення, а тому в силу презумпції невинуватості, провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Суд, взявши до уваги позицію ОСОБА_1 , заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №516982 від 18.11.2025 року, з якого вбачається, що 18.11.2025 року о 19 год. 34 хв. у м. Стрий по вул. П.Мирного, 8, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Nissan X-Trail» д.н.з.  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота,почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського 130 та 132, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний протокол за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та особи порушника. 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме за допомогою Drager Alcotest ARLJ 0416, згідно якого водій ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.
- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2025 року, з якого вбачається, що від проходження огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.
- рапортом поліцейського ВР ПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, роз`яснено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з перебуванням автомобіля на іноземній реєстрації, що свідчить про правомірність зупинення транспортного засобу. Надалі, повідомлено, що під час розмови з водієм в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та такому запропоновано пройти освідування. Втім, після відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно останнього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та останньому роз`яснено про заборону подальшого керування транспортним засобом. 
- відеозаписами з місця події, яким підтверджуються викладені у протоколі обставини справи. Зокрема, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем на іноземній реєстрації, що і стало підставою для зупинки транспортного засобу. Надалі на відеозаписі з нагрудної бодікамери працівника поліції зафіксовано, що у ході спілкування з водієм в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та такому неодноразово запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі на стан сп`яніння. Втім, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, зазначивши, що він є військовим та від нього не може бути чути алкоголем, а тому принципово відмовився від проходження огляду. При цьому водій ОСОБА_1 поводив себе агресивно, виражався нецензурною лайкою. Крім того, працівниками поліції водію роз`яснювались його права, а також роз`яснено про те, що у випадку його відмови від проходження огляду, вони зобов`язані скласти відносно нього відповідний протокол за порушення п. 2.5 ПДР України. Втім, правопорушник ОСОБА_1 все рівно категорично відмовлявся від проходження огляду.
Таким чином, із відеозапису, здійсненого відеореєстратором патрульної машини поліції, зафіксовано факт керуванням ОСОБА_1 транспортного засобу та подальшу зупинку такого. У свою чергу, на нагрудну бодікамеру працівника поліції зафіксовано чітка категорична неодноразова відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі.
Разом з тим, на відеозаписі безпосередньо не зафіксовано момент складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Водночас, аналізуючи зміст відеозапису в сукупності з іншими доказами у справі, суд звертає увагу на те, що на ньому чітко видно, як працівник поліції вносить персональні дані водія до службового планшета. Зазначені дії дають підстави вважати про здійснення процесуальних дій, пов`язаних з оформленням адміністративних матеріалів, і дають можливість дійти обґрунтованого висновку, що ймовірно саме в цей момент і відбувалося складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Дійшовши такого висновку, суд не перебирає на себе функції сторони обвинувачення, не замінює її у доказуванні та не виходить за межі своїх повноважень. Суд діє виключно в межах, визначених законом, здійснюючи повну, всебічну та об`єктивну оцінку всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, відповідно до принципів змагальності та внутрішнього переконання.
При цьому вирішальним є те, що відеозаписом достовірно підтверджено факт керування транспортним засобом особою, щодо якої складено адміністративні матеріали та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку, передбаченому чинним законодавством.
Зазначені обставини у своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Відсутність на відеозаписі окремого кадру безпосереднього підписання чи оформлення протоколу сама по собі не спростовує факту його складення та не нівелює доведеності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки цей факт підтверджується іншими допустимими та належними доказами.
Крім того, незважаючи на заперечення сторони захисту, за ініціативою суду та виключно з метою повноти всебічності та об`єктивності судового розгляді, для з`ясування обставин, які не зафіксовані на відеозапис з місця події, в судове засідання для допиту були викликані працівники поліції, якими проводилась зупинка та подальше складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .. 
Так, у судовому засіданні у процесуальному статусі свідка, було допитано інспектора Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , яким було складено протокол про адміністративне правопорушення. Так, свідок, будучи під присягою, повідомив, що у той день під час чергування було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .. У ході спілкування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та такому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак водій відмовився, у зв`язку з чим на останнього було складено протокол за п.2.5. ПДР. Поряд з цим, інспектор Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 наголосив, що такий протокол складався у присутності водія та після цього останнього попереджено про заборону подальшого керування транспортним засобом. Також інспектор вказав, що факт складання протоколу не зафіксовано на бодікамеру через те, що розрядилася бодікамера, так як подія мала місце ближче до завершення робочої зміни. Додатково повідомив, що посвідчення водія не вилучалося, так як правопорушник тільки показав таке та не передава у руки працівників поліції. Настоює, що події розгорталась,саме згідно його показів, що і зафіксовано на бодікамеру.
Крім того, допитаний у процесуальному статусі свідка, інспектор Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , будучи під присягою, ствердив, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинений через іноземну реєстрацію автомобіля. Втім, під час спілкування з водієм в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 категорично відмовлявся. Після чого відносно останнього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5. ПДР та такому повідомлено про заборону подальшого керування транспортним засобом. При цьому, свідок наголосив, що протокол складався у присутності правопорушника, однак останній відмовився від його підписання та отримання. Чому факт складення протоколу не зафіксований на відеозаписі не може повідомити точно, однак ствердив, що посвідчення водія у правопорушника не вилучалося, оскільки останній його їм не надав .
Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає укеруванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду міститься в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).
Так, відповідно до згаданої Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Так, при складанні протоколу, поліцейським було дотримано, вищевказані норми закону.
Щодо зауважень, сторони захисту про відсутність, відеофіксації складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також відсторонення водія від керування транспортним засобом, то такі дії на думку суду є похідними, та відповідно не впливають на подію правопорушення та наявність його складу в діях водія.
Беручи до уваги наведе, зазначені вище докази винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд не вбачає. 
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про вид стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди й посягає на громадську безпеку, особу правопорушника та вважає за необхідне накласти на  ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.
При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що правопорушник користується встановленими законодавством пільгами, передбаченими ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» на підставі яких, його звільняється від сплати судового збору.
Відтак, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з правопорушника ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605,60 грн..
Керуючись ст. ст. 283, 284, КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1  в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Назар ЯНІВ