запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/1191/25	Головуючий у 1-й інстанції Салтан Л.Г.	
Єдиний унікальний №337/1262/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2025 року      м.Запоріжжя 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Фельського С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 квітня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 02.03.2025 року о 14 год. 33 хв. в м.Запоріжжі, по вул.Василя Сергієнка, біля будинку 66А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. З нього стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги мотивував тим, що з відеозапису долученого до матеріалів справи у нього не вбачається жодних ознак сп`яніння.
У медичному закладі він через хворобливий стан та емоційне напруження не зміг здати зразки біологічного середовища (сечу) для експертизи. Лікарем не було запропоновано жодного іншого аналізу зазначеного в інструкції окрім забору сечі.
Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Фельського С.Л., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260534 від 02.03.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння;
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 02.03.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №1454 від 02.03.2025 року згідно якого ОСОБА_1 відмовився від повного відповідного медичного огляду;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, що причиною відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було те, що він не зміг здати сечу для проведення експертизи, апеляційний суд зазначає наступне.
На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовився надавати біологічний матеріал для аналізу, пояснюючи це тим, що він не може. При цьому працівники патрульної поліції та лікар (фельдшер) надали ОСОБА_1 більш ніж достатній час (майже дві години) для надання біологічного матеріалу. Для цього йому було надано можливість випити води, щоб забезпечити здачу необхідної кількості сечі для проведення лабораторного дослідження. Однак матеріал для аналізу ОСОБА_1 надано не було.
На переконання апеляційного суду, працівниками патрульної поліції дотримано вимог законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння останнього направлено на огляд до відповідного медичного закладу. 
Відповідно до пунктів 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров у разі неможливості відібрати такі зразки як слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя рук.
Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.
Суду не надано жодних належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 будь-яких захворювань, які б унеможливлюють проведення дослідження з використанням біологічного середовища у вигляді сечі. ОСОБА_1 умисно відмовлявся від здачі матеріалу, і це тривало певний тривалий час.
Про наявність у нього будь-яких хвороб ОСОБА_1 в медичному закладі, при оформленні лікарем висновку про відмову в проходженні огляду на стан сп`яніння, не заявляв, що підтверджується відеозаписами з боді-камер працівників поліції.
Мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Також, як вбачається із висновку №1454 від 02.03.2025 року виданим КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, ОСОБА_1 було доставлено КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР о 14-41 годині 02.03.2025 року, оглянуто лікарем о 15 год. 20 хв. 02.03.2025 року, висновок лікаря нарколога виданий о 17-20 годині 02.03.2025 року.
Апеляційний суд зауважує, що всупереч протилежним доводам апелянта, відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського. Зловживань останнім своїми правами апеляційним судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ним передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, є необґрунтованими. З матеріалів справи встановлено, що усі докази суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.
Об`єктивна сторона поставленого у провину ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови.
Більш того, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, враховуючи наявні докази та пряме зазначення про це в апеляційній скарзі, ніким не оспорюється.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, всупереч протилежним доводам останнього, викладені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.
Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.
Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , тим самим, порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.
Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте висновків судді не спростовують.
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 квітня 2025 року в цій справі відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 337/1262/25