Справа № 372/6160/25 
Провадження 2-о-10/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Рабчуна Р.О.,
при секретарі Редька Н.Н.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,
В С Т А Н О В И В:
Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплому НОМЕР_1 виданого 21 липня 1983 року про навчання ОСОБА_1 з 01 вересня 1982 року по 21 липня 1983 року технічного училища № 58 в м. Донецьк та отримання професії - контролер касир продовольчих магазинів самообслуговування. Обґрунтовуючи заяву зазначила, що вона звернулася до заінтересованої особи з заявою про призначення пенсії за віком, однак її було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що згідно наданих документів, диплом ОСОБА_1 , має виправлення та не відповідає оформленню.
Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання. 
Заявниця та представник заявниці в судове засідання не з`явились, представник заявниці подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявниці. Вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.
23.01.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
За визначенням ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до п. 6 ч. п. ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України).
Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 20 вересня 1965 року, мовою оригіналу, прізвище ім`я по батькові заявника у справі « ОСОБА_2 ».
Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу від 05.11.1983 року, серії НОМЕР_3 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ублаж укладено шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища мовою оригіналу: « ОСОБА_5 / ОСОБА_5 ».
01 вересня 1982 року заявниця вступила, а 21 липня 1983 року закінчила технічне училище № 58 в м. Донецьк та отримала професію - контролер касир продовольчих магазинів самообслуговування, що підтверджується копією диплому НОМЕР_1 від 21 липня 1983 року з випискою до диплому.
30 липня 1983 року, на підставі наказу №165 від 29 липня 1983 року, заявниця була прийнята продавцем магазину № 13 Київського ВРП виробничого об`єднання «Донецьквугілля», що підтверджується копією трудової книжки.
29 липня 1983 року на ім`я заявниці була заведена трудова книжка НОМЕР_4 , де вказано, що до прийняття на роботу навчалася в ПТУ №58 в місті Донецьк з 01 вересня 1982 року по 21 липня 1983 року.
Згідно паспорта громадянина України, серії НОМЕР_5 , виданого Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області від 06.12.2000 року, прізвище ім`я по батькові заявника ОСОБА_1 .
12 вересня 2024 року в зв`язку з бойовими діями заявниця отримала статус внутрішньо переміщеної особи та переїхала в с. Верем`я, Обухівського району, Київської області, що підтверджується довідкою від 12.09.2024 року № 3235-7002118023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
22 вересня 2025 року ОСОБА_1 письмово звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про призначення пенсії.
30 вересня 2025 року заявник у справі отримала рішення начальника відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком № 057350006298 від 30.09.2025 року.
Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком мотивоване тим, згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про страхову особу - до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома від 21.07.1983 НОМЕР_1 з 01.09.1982 по 21.07.1983, оскільки відсутній підпис заступника директора по навчально-виробничій роботи (частині) та необумовлене виправлення в прізвищі заявниці.
Як вбачається з відповіді на адвокатський запит до Міністерства освіти і науки України, правонаступником Технічного училища № 58 м. Донецька є Донецьке вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі, яке з 2014 року перебуває на тимчасово окупованій території. Враховуючи зазначене, підтвердити або спростувати факт навчання в закладі освіти не вбачається можливим.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Враховуючи викладене вище, доводи поданої суду заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплому НОМЕР_1 виданого 21 липня 1983 року про навчання ОСОБА_1 з 01 вересня 1982 року по 21 липня 1983 року технічного училища № 58 в м. Донецьк та отримання професії - контролер касир продовольчих магазинів самообслуговування, знайшли підтвердження під час судового розгляду.
Розбіжності в документах унеможливлюють скористатися правом отримання пенсії за віком, тому звернення заявниці до суду є правомірним. Вирішити питання іншим чином, окрім судового, порядку не можливо.
Враховуючи викладене вище, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню. 
Керуючись статтями 4, 5, 13, 76, 81, 89, 265, 273, 293,294, 315, 319 ЦПК України, суд, 
В И Р І Ш И В:
Заяву задовольнити повністю.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплому НОМЕР_1 , виданого 21 липня 1983 року, про навчання ОСОБА_1 з 01 вересня 1982 року по 21 липня 1983 року технічного училища № 58 в м. Донецьк та отримання професії - контролер касир продовольчих магазинів самообслуговування.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя             Р.О. Рабчун