Справа № 186/2561/25
Провадження № 3/0186/35/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в справі про адміністративне правопорушення
07 січня 2026 року      м. Шахтарське.
Суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнутого по ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А :
21 листопада 2025 року о 12:58 годині по вул. Кобзаря, 15 в м.Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI Q5», д.р.н. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок рук, тремтіння вік очей. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я – КНП «Шахтарська міська лікарня», відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. 
Крім того, 08 грудня 2025 року о 21:05 годині по вул. Захисників України, 29 в м.Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI Q5», д.р.н. НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно, протягом року, чим порушив п.2.1а ПДР України.
В провадження Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшли дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126, які було зареєстровано за номерами 186/2561/25, 186/2687/25.
Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. 
Вважаю за необхідне об`єднати справи в одне провадження, присвоївши №186/2561/25, провадження № 3/0186/35/26.
ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 25 грудня 2025 року та 07 січня 2026 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 
Стаття 268 КУпАП передбачає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Статті 126, 130 КУпАП, по яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, в даному переліку відсутні.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення по ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, про дату судового засідання, однак він для участі у судовому засіданні до суду не з`явився, суд вважає причину неявки ОСОБА_1 не поважною та розглядає справу в його відсутність на підставі наявних матеріалів справи.
Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
У відповідність ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У ст.251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статті 280 КУпАП – орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП, по якій притягується ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП, по якій притягується ОСОБА_1 , передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (частина четверта ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами). 
Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
Суб`єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Пункт 3 вказаної інструкції передбачає ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пункт 4 – ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 6 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутністю лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно пункту 7 розділу 1 вказаної інструкції – у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 КУпАП. 
Пункт 3 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Пунктом 5 передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом ЕПР1 №519425 від 21 листопада 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП; 
- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 21 листопада 2025 року, згідно якого він 21 листопада 2025 року керував автомобілем, нічого не порушував, причина зупинки незрозуміла. На вимогу проїхати здати аналізи не відмовлявся, але не мав часу. Посвідчення водія замовив в Інтернеті, знав, що його позбавлено права керування транспортними засобами;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 21 листопада 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; 
- довідкою інспектора СРПП, згідно якої на ОСОБА_1 постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року було накладено адміністративне стягнення по ч.3 ст.130 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років; 
- копією постанови ББА №273544 від 21 листопада 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч.2 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП за неввімкнення завчасно правого покажчика повороту та керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права;
- відеозаписом правопорушення, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу 21 листопада 2025 року за несвоєчасне ввімкнення сигналу повороту та керування автомобілем особою, яка позбавлена такого права, спілкування працівників поліції з водієм транспортного засобу ОСОБА_1 , під час якого йому повідомляється про причину зупинки, складання відносно нього постанови по ч.2 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП. Під час спілкування поліцейський повідомив, що є ознаки наркотичного сп`яніння, та за допомогою ліхтаря перевірив реакцію зіниць на світло, а також наявність тремтіння рук, внаслідок чого встановив, що зіниці не реагують на світло, наявне тремтіння рук та вік очей. Поліцейський запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарні, на що ОСОБА_1 сказав, що в нього зараз немає часу, йому треба отримати гуманітарну допомогу, після чого йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, натомість, ОСОБА_1 не змінив свою думку. Поліцейський повідомив, що на нього буде складено протокол по ч.1 ст.130 КупАП, роз`яснено його права;
- протоколом ААД №830946 від 08 грудня 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП; 
- довідкою інспектора СРПП від 08 грудня 2025 року про те, що постановою ББА №273544 від 21 листопада 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення по ч.4 ст.126 КУпАП, а постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року було накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років; 
- копією паспорта ОСОБА_1 ;
- копією постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч.3 ст.130 КУпАП у вигляді адміністративного арешту та позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років. 

Аналізуючи докази по справі, дійшла висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП.
Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність - не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність - не встановлено.
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчинених правопорушень, особливу суспільну небезпеку, яку становлять водії, що керують транспортними засобами у стані сп`яніння, особу ОСОБА_1 , те, що до адміністративної відповідальності його притягнуто не вперше, його відношення до вчиненого, яке полягає у безвідповідальному ставленні до керування джерелом підвищеної небезпеки, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення відповідно до правил, передбачених ч.2 ст.36 КУпАП, у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким є правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк сім років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 гривень, так як адміністративні правопорушення вчинені у 2025 році.
Керуючись ст.24, ст.40-1 , ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати  ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти стягнення в межах санкції, встановленої ч.5 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Штраф має бути сплачений  ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.300-1 КУпАП, а у разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Копія платіжного документу подається до суду.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови в частині стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з  ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч восьмиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81 600 (вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень на користь держави. 
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С.А.Янжула.

Постанова набирає законної сили ______________________
Строк пред`явлення постанови до виконання _______________________