Справа № 129/590/25 
Провадження по справі № 2-а/129/65/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" грудня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області 
в складі головуючого судді Дєдова С.М., 
розглянувши у відсутність сторін та їх представників в приміщенні суду в місті Гайсині у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4006379 від 04.02.2025 р.,
Встановив:
17.02.2025 р. позивачем ОСОБА_1 подано позовну заяву, у якій позивачка просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 4006379 від 04.02.2025 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Умршатяном Артуром Рафіковичем, за якою її, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення, а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, (юридична адреса: м. Вінниця, вул. Театральна, 10) на користь її, судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 04.02.2025 року, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, вважаючи на достатність доказів моєї вини, старшим лейтенантом поліції Гайсииського РУП ГУНП у Вінницькій області Умршатян А.Р. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4006379, згідно якої, її було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
З даною постановою вона не згодна, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного:
Згідно із вказаною постановою 04.02.2025 року о 20:47 год. у м. Гайсин Вінницької області по вул. 1-го Травня, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не працювали в темпу пору доби задні габаритні вогні, чим порушила п. 31.4.3. «в» Правил Дорожнього руху, - керування ТЗ з несправними зовнішніми світловими приладами, не горить ліва фара в темпу пору доби, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Згідно з ч.1 ст. 121 КпАП України, передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
В свою чергу, диспозиція ч.1 ст. 121 КУпАП є бланкетною (тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не с законами про адміністративну відповідальність), а отже у постанові про адміністративне правопорушення мас бути зазначено не тільки відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт), але й має бути викладено їх зміст.
У даному випадку її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.4.3 «в» ПДР України, «не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла».
Хоча, в її транспортному засобі, як зазначено в самій постанові не працювали в темпу пору доби задні габаритні вогні.
Жодним із п`яти підпунктів п. 31.4.3 ПДР України, не заборонено керування транспортним засобом у випадку, якщо у нього не працює задній габаритний вогонь.
Норма, яка забороняє керування транспортним засобом у темпу пору доби з непрацюючим заднім габаритним вогнем, є саме підп. (б) п.31.6 ПДР України, де визначено, що: «забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Вказаний підпункт ПДР України взагалі не ставився їй в порушення, що також чітко вбачається зі змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, тлумачення вказаної норми ПДР України (п.31.6 ПДР ) в частині того чи один чи обидва габаритних вогні мають не працювати, щоб бути підставою для заборони подальшого руху (оскільки у вказаній нормі габаритні вогні вказані у множині) не можливо дійти висновку чи забороняється рух ТЗ при несправності однієї лампи лівого заднього габаритного ліхтаря.
Згідно з п. 2.3а ПДР, перед виїздом водій зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Також, в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил (п. 31.5 ПДР).
Під час розгляду поліцейським на місці справи про вказане адміністративне правопорушення, вона, ОСОБА_1 , пояснила що, перед початком руху дотримуючись ПДР України, перевірила справність свого автомобіля, будь-яких несправностей із зовнішніми світловими приладами, зокрема, й із задніми зовнішніми фарами виявлено не було.
Перебуваючи за кермом свого автомобіля в дорозі, вона, ОСОБА_1 , не мала можливості контролювати справність задньої лівої фари. Задній лівий габаритний вогонь міг перестати працювати під час руху транспорту, а оскільки, це задні габарити, взагалі неможливо виявити цю несправність, тим паче в умовах добре освітлених вулиць міста. Усунути несправність на місці не було можливості із - за відсутності лампочки.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглядати у її відсутність, а позовні вимоги задовільнити.
28.02.2025 р. представник Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надіслав до суду клопотання, в якому просив приєднати до матеріалів справи № 129/590/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕНА № 4006379 від 04.02.2025, докази в електронній формі, а саме один відеофайл із портативного відеореєстратора працівника поліції.
Крім того, представник Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надіслав до суду відзив на позовну, в якій зазначив, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР). 
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух»: «Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам та організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух». Згідно п. 1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух": «До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин».
Згідно п. 31.4.3.а ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. 
Несправність будь-якого зовнішнього світлового приладу фактично являється порушенням його режиму роботи, який не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу. Таким чином несправність ламп задніх габаритних ліхтарів порушує режим роботи задніх світлових приладів, а саме габаритних ліхтарів, оскільки конструкцією транспортного засобу передбачено два працюючих габаритних ліхтаря. 
Крім того, згідно п. 31.6.б ПДР, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. 
За порушення даної норми встановлено відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до ч.1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі». 
Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП
Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
Згідно ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції… У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу…. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі… 
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП: «При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху …».
Відповідно до ст. 283 КУпАП: «Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу». Оскаржувана постанова відповідає даним вимогам у повному обсязі, при цьому положення даної норми не встановлюють обов`язку зазначення доказів в постанові по справі про адміністративне правопорушення, а також їх долучення до примірника, який вручається особі щодо якої розглянуто справу, а також зобов`язують лише зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність.
Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю». 
Відповідно до п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути». Керування транспортним засобом у темну пору доби, у якого не горять лампи задніх габаритних ліхтарів є порушенням ПДР та являється адміністративним правопорушенням. 
Також відповідно до ст. 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану»: «Воєнний стан це особливий правовий режим , що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень». 
04.02.2025 під час перевірки документів у позивача на всій території України діяв особливий правовий режим - воєнний стан. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України: «При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду».
У постанові від 25.09.2019, справа №127/19283/17, адміністративне провадження №К/9901/17925/18, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду роз`яснив, що в розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. 
Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII. Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Верховний Суд наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. 
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух»: «Водій зобов`язаний на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством». Отже, перелік документів передбачених ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» не є вичерпним.
Відповідно до ст. 251 КУпАП: «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами». Таким чином, доказами є будь-які фактичні дані та документи, які встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення… Іх перелік не є вичерпним. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».
Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні». Таким чином, відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, а також з відеотехніки, що перебуває у чужому володінні являється доказом у справі про адміністративне правопорушення. 
04.02.2025 співробітник ГУНП у Вінницькій області використовував портативний відеореєстратор № 798114. Як встановлено із наявних відеозаписів, позивач був зупинений працівниками поліції у темну пору доби у зв`язку з технічною несправністю транспортного засобу, а саме несправністю задніх габаритних ліхтарів, які не горіли. Вказані обставини зафіксовано на відеозаписі, а саме при увімкнених фарах не горять лампи задніх габаритних ліхтарів. Поліцейський повідомив водієві суть правопорушення, на що водій погодився, проте повідомив, що перед виїздом перевіряв, габаритні ліхтарі були справні. Далі поліцейський повідомив, що по факту даного правопорушення буде винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Після винесення постанови її копію було вручено водієві під підпис, також позивачем було проставлено у постанові свій підпис про ознайомлення з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а також положеннями ст. ст. 289, 307, 308 КУпАП Жодних заяв чи клопотань від водія не надходило. Слід також зазначити, що недотримання окремих положень КУпАП щодо порядку розгляду справи являється підставою для направлення справи на новий розгляд відповідно до ст. ст. 247, 293 КУпАП та ст. 286 КАС України.
Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015. 
Статтею 283 КУпАП встановлено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення. Вказані нормативно-правові акти передбачають лише обов`язок зазначення у постанові нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, обов`язок зазначення інших нормативно-правових актів, зокрема які було порушено чи не дотримано, не передбачений. 
Таким чином не зазначення усіх нормативно-правових актів, які було порушено чи не дотримано, не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення та не являється порушення ст. 283 КУпАП
Згідно п. 2.3. ПДР, Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Отже, саме на водія покладено обов`язок забезпечення належного технічного стану транспортного засобу під час його експлуатації. Слід також зазначити, що у транспортних засобах, у тому числі автомобілі позивача, на панелі приладів наявні відповідні індикатори (значки, контрольні лампи, тощо), які сигналізують у разі несправності ламп світлових приладів.
За таких обставин водій має реальну змогу виявити відповідну технічну несправність ламп задніх габаритних ліхтарів під час руху транспортного засобу. Відповідно до ст. 11 КУпАП: «Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити».
Згідно п. 31.5. ПДР, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Проте слід зазначити, що виконання водієм вимог п. 31.5. ПДР вже після виявлення поліцейським відповідної технічної несправності не звільняє від адміністративної відповідальності, а лише надає можливість продовжити рух якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, якщо неможливо усунути несправності на місці. 
При цьому, при наявності порушень п. 31.6.б ПДР забороняється рух в цілому та як наслідок застосовуються приписи п. 31.7. ПДР. Згідно п. 31.7. ПДР, забороняється експлуатація транспортного засобу шляхом доставки його на спеціальний майданчик чи стоянку Національної поліції у випадках, передбачених законодавством. Як встановлено, інкриміноване правопорушення було виявлено саме поліцейським, при цьому на момент зупинки позивач керував транспортним засобом без дотримання вимог пунктів 9.9 і 9.11 ПДР та зі слів позивача йому не було відомо про дану технічну несправність.
Відповідно до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 по справі №520/2261/19 визначений частиною другою статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Таким чином, відповідач посилаючись на ряд обставин зобов`язаний їх довести посилаючись на відповідні докази, зокрема, заперечуючи технічну несправність лівої фари, позивач не подав жодних підтверджуючих доказів, а тому просив залишити постанову, серії ЕНА № 4006379 від 04.02.2025, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - без задоволення, та просив справу розгляду у його відсутність.
З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань.
Доведено, що 04.02.2025 р., винесено постанову серії ЕНА № 4006379 від 04.02.2025 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Умршатяном А.Р., за якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в якій в графі час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення, зазначено, - 
04.02.2025 р. о 20:47 год. в м. Гайсині Вінницької області, по вул. 1-го Травня, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якого не працювали в темну пору доби ззаду габаритні вогні, чим порушила п.31.4.3.в. Правил дорожнього руху, - керування транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приборами, не горить ліва фара в темну пору доби.
Із наданого суду відеозапису, який здійснений 04.02.2025 співробітником ГУНП у Вінницькій області із використанням портативного відеореєстратору № 798114, вбачається, що на час зупинки працівниками поліції 04.02.2025 р. о 20:47 год. в темний час доби в м. Гайсині Вінницької області, по вул. 1-го Травня, водія ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вказаного автомобіля ввімкнені та працювали (горіли) передні фари в режимі ближнього світла, ввімкнена ззаду аварійна світлова сигналізація (задні світлові покажчики повороту), поряд із цим не горіли задні габаритні ліхтарі.
В оскаржуваній постанові, працівником поліції не було вказано, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги підпункту б) пункту 31.6. Правил дорожнього руху, згідно із яким забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять задні габаритні ліхтарі.
Відповідальність водія транспортного засобу за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає, зокрема, лише за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ст. 283 КУпАП передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. 
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч.2,ч.3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:
дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;
транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);
технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);
розмір штрафу та порядок його сплати;
правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;
відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки відповідальність водія транспортного засобу за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає, зокрема, лише за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, правові норми ч. 1 ст. 121 КУпАП, КУпАП носять бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху; при цьому, в оскаржуваній постанові, працівником поліції не було вказано, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги підпункту б) пункту 31.6. Правил дорожнього руху, згідно із яким забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять задні габаритні ліхтарі, а вказано, що водій ОСОБА_1 порушила пункт 31.4.3. Правил дорожнього руху, згідно із яким забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, - підпункт б) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; а натомість із наданого суду відеозапису, який здійснений 04.02.2025 співробітником ГУНП у Вінницькій області із використанням портативного відеореєстратору № 798114, вбачається, що на час зупинки працівниками поліції 04.02.2025 р. о 20:47 год. в темний час доби в м. Гайсині Вінницької області, по вул. 1-го Травня, водія ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вказаного автомобіля ввімкнені та працювали (горіли) передні фари в режимі ближнього світла, ввімкнена ззаду аварійна світлова сигналізація (задні світлові покажчики повороту), поряд із цим не горіли задні габаритні ліхтарі, то суд дійшов висновку, що відповідачем у справі, який є суб`єктом владних повноважень, під час розгляду вказаного адміністративного позову в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України не надано суду жодного доказу щодо правомірності винесеної постанови, яка оскаржується позивачем, зокрема порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 31.4.3. Правил дорожнього руху, згідно із яким забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, - підпункт б) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; а згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, а також оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, винесена відповідачем, без з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, без перевірки доводів ОСОБА_1 щодо її невинуватості та доводів щодо не порушення Правил дорожнього руху, оскільки на долученому до матеріалів справи відеозаписі, а тому з урахуванням вказаних обставин у своїй сукупності суд визнає, що з метою захисту прав позивача необхідно визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 4006379 від 04.02.2025 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Умршатяном Артуром Рафіковичем, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Поданий представником відповідача ГУНП у Вінницькій області відзив судом під час ухвалення рішення у справі до уваги не береться, оскільки твердження представника відповідача повністю спростовуються викладеними в рішенні суду доводами та наявними у справі і дослідженими судом доказами.
Окрім цього, оскаржувана постанова винесена без врахування вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП, про обов`язкове з`ясування характеру вчиненого діяння, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, - а це є самостійними підставами її скасування.
З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, (юридична адреса: м. Вінниця, вул. Театральна, 10), відповідно до вимог ст.139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 витрати про сплату судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
Ухвалив:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 4006379 від 04.02.2025 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Умршатяном Артуром Рафіковичем, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, (юридична адреса: м. Вінниця, вул. Театральна, 10) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: