ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
06 лютого 2026 року 	Справа № 640/7716/20 ЗП/280/472/25  м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАНКУК ТАЙР УКРАЇНА" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАНКУК ТАЙР УКРАЇНА" (далі – позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – відповідач), в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві №0640281212 від 01.08.2019 повністю.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року по справі №640/7716/20 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ,» але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
11.03.2025 матеріали адміністративної справи №640/7716/20 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025 зазначену справу передано на розгляд головуючому судді Черновій Ж.М.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/7716/20 (ЗП/280/472/25) та продовжено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Здійснено процесуальне правонаступництво відповідача по справі №640/7716/20, а саме: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ 43141267) на правонаступника - Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011, адреса місцезнаходження: 04116, м.Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.05.2019 відповідачем складено Акт камеральної перевірки своєчасності сплати (перерахування) суми зобов`язання по податку на прибуток за 2018 рік №6584/26-15-12-12-12-41810381, з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати суми (зобов`язання) по податку на прибуток ТОВ "ХАНКУК ТАЙР УКРАЇНА". 01.08.2019 відповідачем з посиланням на вказаний Акт винесено ППР №0640281212, яким за затримку на 61 календарний день сплати грошового зобов`язання в сумі 641818 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 128363,60 грн за платежем податок на прибуток підприємств. Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням відповідача, вважає його протиправним, винесеним з порушенням вимог чинного законодавства України та таким, що підлягає скасуванню. Позивач вказує, що ним сплачено податкове зобов`язання до бюджету своєчасно та в строк, передбачений податковим законодавством. 27.02.2019 позивачем було складено та подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний період 2018 року. 11.03.2019 в строк, визначений для сплати, позивачем було сплачено самостійно визначене грошове зобов`язання з податку на прибуток за 2018 рік у сумі 641818 грн на рахунок Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м.Києва №331153188026010, що був зазначений у електронному кабінеті платника позивача на момент сплати, з кодом бюджетної класифікації 11021000 податок на прибуток приватних підприємств, що підтверджується платіжним дорученням №0311-01 від 11.03.2019. Відтак податок на прибуток був сплачений позивачем в повному обсязі та з дотриманням строку сплати. Однак, пізніше позивачем у електронному кабінеті платника було виявлено, що код бюджетної класифікації для нього змінено на код 11020300, разом з цим змінено рахунок Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м.Києва. Про зміну коду бюджетної класифікації позивача повідомлено не було та вищевказана зміна відбулася вже після сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання в термін, передбачений податковим законодавством. У квтіні 2019 року позивачем було надіслано лист до відповідача про переведення грошового зобов`язання з податку на прибуток за 2018 рік у сумі 641818грн з рахунку Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м.Києва №331153188026010 на новий рахунок UA068999980333149, та згодом отримано відповідь відповідача про те, що переведення здійснено успішно. З акту №6584/26-15-12-12-12-41810381 слідує, що відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасної сплати (перерахування) суми зобов`язання по податку на прибуток на 2018 рік. Назва та код бюджетної класифікації податку або збору – 11020300. 13.11.2019, незважаючи на те, що позивач не погоджувався з наявністю податкового боргу, який був безпідставно нарахований відповідачем, позивач здійснив сплату штрафу за ППР №0640281212 від 01.08.2019 у сумі 128363,60 грн за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, 11020300, що підтверджується платіжним дорученням №1112-02 від 13.11.2019. Позивач вказує, що змушений був сплатити незаконно нараховані штрафні санкції відповідача, оскільки в іншому випадку був би обмежений вести свою господарську діяльність. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
На час прийняття рішення у даній справі відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних доказів або пояснень суду не надав.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.
На підставі підпункту 19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1 ст.75, ст.76, п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, заступником начальника відділу застосування штрафних санкцій управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у м.Київі проведено камеральну перевірку ТОВ "ХАНКУК ТАЙР УКРАЇНА" (код ЄДРПОУ 41810381), з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми зобов`язання по податку на прибуток, за результатами якої складено акт від 30.05.2019 №6584/26-15-12-12-12-41810381.
Відповідно до акту від 30.05.2019 №6584/26-15-12-12-12-41810381, перевіркою встановлено, що ТОВ "ХАНКУК ТАЙР УКРАЇНА" порушує терміни сплати грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом з податку на прибуток протягом строків, визначених п.57.1 ст. 57 ПК України.
Відповідно до виновків акту від 30.05.2019 №6584/26-15-12-12-12-41810381, дані камеральної перевірки свідчать про порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на прибуток ТОВ "ХАНКУК ТАЙР УКРАЇНА" задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2018 рік.
На підставі акту від 30.05.2019 №6584/26-15-12-12-12-41810381, Головним управлінням ДФС у м.Київі прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.08.2019 №0640281212 про застосування штрафу за затримку на 61 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 641818 грн, зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% - у сумі 128363,60грн за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, 11020300, на бюджетний рахунок одержувача 33111312026010.
Відповідно до Розрахунку штрафної санкції, штраф застосований за затримку сплати грошового зобов`язання, самостійно узгодженого платником податків відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємств від 28.02.2019 №9311147670.
В матеріалах справи міститься копія платіжного доручення №0311-01 від 11.03.2019, відповідно до якого позивачем сплачено самостійно визначене грошове зобов`язання з податку на прибуток за 2018 рік у сумі 641818,00 грн на рахунок Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м.Києва №331153188026010, код бюджетної класифікації 11021000 (податок на прибуток приватних підприємств).
Позивач у позовній заяві повідомив, що ним було отримано консультацію щодо уточнення та правильності коду бюджетної класифікації, реквізитів отримувача на гарячій лінії ДПС в телефонному режимі, та оператором гарячої лінії було підтверджено правильність обраного коду та рекомендовано посилатися на консультацію ЗІР категорії 102.1 платники податку, питання «Які суб`єкти господарювання сплачують податок на прибуток за кодами бюджетної класифікації: 11020100, 11020300, 11020500, 1020900, 11021000, 11021100». Зміст консультації міститься в роздруківці, долученої позивачем до позовної заяви.
Також позивач у позовній заяві зазначив, що в подальшому в електронному кабінеті платника ним було виявлено, що код бюджетної класифікації для нього змінено на код 11020300 «Податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів», крім того змінено рахунок Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м.Києва на UA068999980333149. У квтіні 2019 року позивачем було надіслано лист до відповідача про переведення грошового зобов`язання з податку на прибуток за 2018 рік у сумі 641818грн з рахунку Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м.Києва №331153188026010 на новий рахунок НОМЕР_1 , та згодом отримано відповідь відповідача про те, що переведення здійснено успішно.
Позивач, не погодившись з податковим повідомленням-рішенням №0640281212 від 01.08.2019, звернувся з даним позовом до суду.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних і юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.п.20.1.4. п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до пунктів 76.1, 76.2 статті 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідальність за порушення строків сплати узгодженого грошового зобов`язання встановлена статтею 126 ПК України. Так, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Судом установлено, що позивачем 27.02.2019 подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік, 11.03.2019 позивач здійснив перерахування суми самостійно узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 641 818,00 грн на бюджетний рахунок, зазначений в електронному кабінеті платника на момент сплати (на рахунок Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м.Києва №331153188026010), із зазначенням коду бюджетної класифікації 11021000, що підтверджується платіжним дорученням №0311-01 від 11.03.2019, копія якого міститься в матеріалах справи.
В подальшому, в електронному кабінеті платника позивачем встановлено зміну коду бюджетної класифікації на 11020300 та зміну рахунку для сплати. Позивач звернувся до контролюючого органу щодо переведення (перерахування) сплачених коштів на новий рахунок, та, за доводами позовної заяви, отримав відповідь про успішне здійснення такого переведення.
При цьому відповідачем на підставі акту камеральної перевірки від 30.05.2019 №6584/26-15-12-12-12-41810381 прийнято податкове повідомлення-рішення №0640281212 від 01.08.2019, яким застосовано штраф відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України (20%) у сумі 128 363,60 грн, за затримку на 61 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 641818 грн.
Водночас, суд враховує, що за приписами бюджетного законодавства податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, а доходи вважаються зарахованими з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок. 
Отже, суд вважає, що визначальним для висновку про своєчасність виконання податкового обов`язку є факт надходження коштів до системи казначейського обслуговування бюджету та можливість їх ідентифікації як платежу певного платника за відповідним призначенням.
За встановлених обставин у даній справі, позивач здійснив сплату в строк, передбачений податковим законодавством, на бюджетний рахунок, який був визначений для нього в електронному кабінеті платника на момент сплати. 
При цьому, як стверджує позивач, зміна коду бюджетної класифікації та рахунку відбулась уже після здійснення платежу, а контролюючий орган підтвердив переведення коштів на новий рахунок.
Відповідач правом подати відзив не скористався, доказів, які б спростовували факт своєчасного перерахування позивачем коштів або підтверджували відсутність надходження коштів до бюджету у встановлений строк, суду не надав, доводи позивача не спростовані, правомірність податкових повідомлень-рішень не доведена.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 01.08.2018 у справі №813/2487/17 дійшов висновку, що помилкове зазначення неправильного рахунку отримувача коштів не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк. Допущена позивачем помилка не спричинила настання будь-яких негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК України. Крім того, Верховний Суд України зазначив, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у визначений законодавством строк, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до Державного бюджету.
Також, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 червня 2018 року у справі №826/1/16 для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк передбачений п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету.
У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладенні у постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що позивач вчинив дії спрямовані на виконання свого податкового зобов`язання та кошти перераховані до Державного бюджету України. Так, позивач сплатив за реквізитами, наданими йому контролюючим органом через електронний кабінет, а зміна коду бюджетної класифікації та рахунку відбулась уже після сплати. Протилежного відповідачем не доведено.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання.
Встановлені обставини в даній справі, на думку суду, свідчать про дійсні наміри позивача щодо виконання податкового обов`язку відповідно до вимог ПК України.
Відповідно до статті 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
У постановах від 1 квітня 2021 року у справі № 810/3355/17, від 18 грудня 2020 року у справі № 822/5450/15 Верховний Суд зазначав, що за змістом статті 45 Бюджетного кодексу України всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок, а зарахування коштів на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів. Тому, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватись як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податку при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності.
При виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України (ч.1 ст.43 Бюджетного кодексу України).
Згідно з частиною 5 статті 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Поняття «єдиний казначейський рахунок» визначене в Положенні про єдиний казначейський рахунок, затвердженому Наказом Державного казначейства України від 26 червня 2002 року №122, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 липня 2002 року за № 594/6882 (далі - Положення № 122), як консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.
У відповідності до пункту 2.1 Положення № 122 єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.
Отже, всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок, а зарахування коштів на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.
Таким чином суд вважає, що дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК України.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0640281212 від 01.08.2019 не відповідає критеріям правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.
Суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАНКУК ТАЙР УКРАЇНА" (03038, м.Київ, вулиця Миколи Грінченка, буд.4-В, код ЄДРПОУ 41810381) до Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0640281212 від 01.08.2019 повністю.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАНКУК ТАЙР УКРАЇНА" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривнi 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.М. Чернова