Суддя Зайцева М. С.

Справа № 644/4839/25 
Провадження № 3/644/88/26 
19.01.2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2026 року Суддя Індустріального районного суду міста Харкова Зайцева М.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
В провадження судді Зайцевої М.С. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2025 року, надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою суду від 03.07.2025 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП (справа № 644/4839/25, провадження № 3/644/1248/25), за ч.1 ст.130 КУпАП (справа № 644/4840/25, провадження № 3/644/1249/25). Об`єднаній справі присвоєно № 644/4839/25, провадження № 3/644/1248/25.
20.05.2025 року о 12:04 год. в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова, 320, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Ford Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 20.05.2025 року о 12:54 год. в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова, 308, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Ford Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, вираження тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В результаті зазначених вище дій, стосовно ОСОБА_2 складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 337176 від 20.05.2025 року та ЕПР1 № 336215 від 20.05.2025 року.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Санжаревський І.А. надав суду клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №336176 від 20.05.2025 року вказав на порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння та оформлення фіксації відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відеозапис БК 472929 розпочинається о 12 год. 33 хв., коли протокол про адміністративне правопорушення складений о 12 год. 33 хв. та на даному відео не зафіксовано процедура проведення огляду та факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже, відеозапис не може бути належним доказом. Також, ОСОБА_2 висловив згоду пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а інспектор поліції повідомив, що вже пізно та він склав протокол. Крім того, вказав на порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згідно відеозапису водію пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, а пройти огляд в закладі охорони здоров`я поліція не пропонувала. Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 336215 від 20.05.2025 року вказав, що дії поліції були направлені на провокацію вчинення водієм адміністративного правопорушення. О 12:33 год. був складений перший протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що у інспектора поліції був відсутній принтер для роздруківки протоколу про адміністративне правопорушення він звернувся до іншого екіпажу патрульної поліції. Після оформлення протоколу автомобіль залишався припаркованим біля укриття на блок посту, замість запобігти вчиненню водієм ОСОБА_2 нового правопорушення, інспектор поліції дозволив подальший рух транспортного засобу та допомогли завести двигун. Другий екіпаж поліції, який роздрукував протокол про адміністративне правопорушення, очікували коли ОСОБА_2 розпочне рух транспортного засобу щоб зафіксувати та оформити другий протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. На місці другої зупинки водій спитав інспектора поліції що робити щоб поїхати далі, на що вона вказала, що у разі відмови він зможе поїхати далі. По суті інспектор поліції спонукав водія відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Інспектор поліції після складання другого протоколу не відсторонила ОСОБА_2 від керування транспортним засобом. 24.06.2025 року на дії інспекторів поліції була подана скарга до начальника УПП Харківської області ДПП.
Вислухавши захисника Санжаревсього І.А., дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім зазначених вище протоколів, також підтверджується:
- направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.05.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_2 не проходив огляд у закладі охорони здоров`я;
- актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого відносно ОСОБА_2 такий огляд не проводився;
- рапортами інспекторів поліції Курзіна І.С., Резніченко А. з описом подій, що мали місце 20.05.2025 року та відомостями про відсторонення водія від керування транспортним засобом;
- відомостями відеозаписів з нагрудних камер поліцейських (DVD+R диск у кількості 4 одиниці), в ході огляду яких встановлено факт керування та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння через відсутність часу. Крім того, на відеозаписі другої зупинки ОСОБА_2 вказав на вживання алкоголю напередодні, зазначив, що не доїхав до заправки, де хотів поспати, працівники поліції пропонували три варіанти – «Драгер», медзаклад або відмова від проходження, на що ОСОБА_2 прийняв рішення про відмову від проходження огляду.
- листом на адресу захисника про розгляд скарги адвоката Санжаревського І. щодо неправомірних дій працівників УПП в Харківській області ДПП під час подій, що мали місце 20.05.2025 року, згідно якого відсутні підстави для призначення службового розслідування. 
Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Суд ставиться критично до пояснень захисника щодо безперервності відеозапису та неналежності відеозапису як доказу з наступних підстав.
Судом дійсно досліджено відеозапис та дійсно встановлено, що сам відеозапис не є безперервним та складається із декількох частин, але часовий проміжок між фрагментами відеозаписів не є значним та жодним чином не впливає на доведеність вини ОСОБА_2 .
Так, статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, - проводиться на місці зупинки за допомогою технічних приладів або у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п.7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.
Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.
Відеозаписами підтверджено факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння через відсутність часу, а також останнім зазначено про вживання алкоголю напередодні. 
Доводи про те, що ОСОБА_2 не був відсторонений від керування транспортним засобом спростовуються рапортами працівників поліції, в яких містяться дані про відсторонення водія від керування транспортним засобом.
Як вбачається із матеріалів справи, захисник звертався зі скаргою на дії працівників поліції до керівництва УПП в Харківській області, в результаті розгляду якої 21.07.2025 року складено відповідь захиснику про відсутність підстав для проведення службового розслідування, з цього часу ані захисник, ані ОСОБА_2 не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.
Посилання захисника на провокацію з боку працівників поліції суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності.
Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколах про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, суд вбачає у діях ОСОБА_2 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 під час розгляду справи не встановлені.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, ОСОБА_2 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_2 штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті 130 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.
Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Таким чином, одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.40-1,130,283,284 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить – 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Відповідно до положень ст.ст. 307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти діб через суд першої інстанції.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Повний текст постанови складений 26.01.2026 року

Суддя М.С. Зайцева