ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" січня 2026 р. справа № 640/16672/21
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, стягнення коштів 

ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі по тексту також – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту також - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною дію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо несвоєчасної виплати відшкодування коштів у національній валюті України у сумі 80000,00 грн ОСОБА_1 ;
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 932470,53 грн, яка складається з: 42343,17 грн (інфляційні витрати) + 878470,00 грн (пеня) + 11727,36 грн (3% річних згідно ст. 625 ЦК України).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі № 640/4683/20, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (далі по тексту також - ПАТ «Банк Михайлівський») ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2020 залишено без змін.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2020, серед іншого, зобов`язано Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо ОСОБА_1 на суму 80000,00 грн. На підставі вказаного рішення 03.06.2021 позивачу виплачено кошти у сумі 80000,00 грн. У зв`язку з порушенням строку виплати відповідачем гарантованої суми вкладу, з посиланням на статтю 625 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому інфляційні втрати, 3% річних, упущеної вигоди та пеню, оскільки відповідачем порушено право позивача на своєчасну виплату коштів відповідно до договору депозиту.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 640/16672/21 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, стягнення коштів.
Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву від 30.07.2021, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що на виконання рішень судів у справі № 640/4683/20 уповноваженою особою було включено додаткову інформацію щодо позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується копією витягу Змін та доповнень до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ПАТ «Банк Михайлівський» та виплачено кошти у сумі 80000,00 грн. Таким чином, на думку відповідача, відповідно до норм чинного законодавства відповідач виконав свій обов`язок перед позивачем у повному обсязі. Звертає увагу, що між позивачем та відповідачем договірні відносини відсутні, свої обов`язки відповідач здійснює на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI, який є спеціальним нормативно-правовим актом. За положеннями пунктів 3, 5 частини 5 статті 36 Закону України №4452-VI тимчасовою адміністрацією не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами (а.с. 21-29).
Відповідно до частини 3 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також - КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.
На виконання положень пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" за №2825-IX від 13.12.2022 скеровано за належністю матеріали адміністративної справи № 640/16672/21. 
12.03.2025 проведено автоматизований розподіл справи № 640/16672/21 та визначено суддю Микитюка Р.В. для розгляду цієї справи.
Ухвалою суду від 17.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу № 640/16672/21 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, стягнення коштів. 
25.03.2025 представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подав до суду через систему «Електронний суд» додаткові письмові пояснення по справі (а.с. 48-58).
Дана справа розглянута і вирішена за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
ОСОБА_3 відкритий поточний рахунок в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» № 26200532463602, згідно договору №980-020-000002480 від 04.05.2016.
Водночас, між ОСОБА_3 (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр»» (сторона-2) укладений договір №980-020-000232955 від 04.05.2016, відповідно до умов якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі та на строк, передбачені Договором, а сторона-2 зобов`язується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти.
Згідно пункту 1.2 Договору сторона-2 приймає від сторони-1 у власність кошти в сумі 80000,00 грн, сторона-2 сплачує стороні -1 кошти у безготівковій формі на рахунок сторони-1 № 26200532463602 в ПАТ «Банк Михайлівський».
Згідно квитанції від 03.06.2021 позивачем перераховані грошові кошти на користь ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в розмірі 80000,00 грн (а.с. 13).
На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 23.05.2016 №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено Ірклієнка Юрія Петровича.
Виконавчою дирекцією Фонду 13.06.2016 прийнято рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно, призначено Уповноважену особу та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Юрію Петровичу з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.
Рішенням від 01.09.2016 №1702 виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» з 05.09.2016, на Волкова Олександра Юрійовича.
Рішенням від 24.01.2017 №265 виконавча дирекція Фонду делегувала окремі повноваження ліквідатора Волкову Олександру Юрійовичу з 25.01.2017 та призначила Уповноваженою особою Гриценка Володимира Володимировича з 25.01.2017, делегувавши йому також окремі повноваження ліквідатора.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08.02.2018 №383 змінено уповноважену особу ФГВФО ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» провідного юрисконсульта відділу розслідування протиправних діянь департаменту розслідування протиправних діянь Смолія Б.В., якому з 09.02.2018 делеговані повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.06.2018 №1758 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора», продовжено процедуру ліквідації до 12.07.2020 включно та продовжені повноваження ліквідаторів:
Волкову Олександру Юрійовичу - повноваження, визначені статтями 37, 38, 47-52,52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надані рішенням від 24.01.2017 №265).
ОСОБА_4 з 09.02.2018 делеговані повноваження, визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надані рішенням від 08.02.2018 №383).
Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 11.02.2020 №311 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», яким з 12.02.2020 призначено Паламарчука В.В.
З метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ «Банк Михайлівський», передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 28 травня 2020 року №1014 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» на один рік з 13.07.2020 до 12.07.2021 включно.
Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Паламарчуку Віталію Віталійовичу строком на один рік з 13.07.2020 до 12.07.2021 включно.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №1139 від 18.06.2020 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський». Відповідно до зазначеного рішення процедура ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» передбачає виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів протягом п`яти років з дня початку процедури ліквідації банку.
Також рішенням продовжено визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Паламарчуку Віталію Віталійовичу до моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Ліквідація ПАТ «Банк Михайлівський» здійснюватиметься з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13.05.2020 №590-ІХ та відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону.
Рішення від 18.06.2020 №1139 прийняте з метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ «Банк Михайлівський», передбачених Законом, та на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, статті 48 Закону, підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №590.
Повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку.
Таким чином, з 23.05.2016 заходи щодо виведення неплатоспроможного банку - ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виключно у порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 18.07.2016 Фонд розпочинає виплати кошти вкладникам ПАТ "Банк Михайлівський" (а.с. 8).
Позивач не отримавши гарантованого відшкодування за вкладом в межах гарантованої суми, звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, у якому просила зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей, щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на суму 80000,00 гривень;
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.2020 у справі № 640/4683/20, яке залишене в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 11.12.2020, серед іншого, зобов`язано Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо ОСОБА_1 на суму 80000,00 грн.
На виконання рішень судів у справі № 640/4683/20 уповноваженою особою включено додаткову інформацію щодо позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осі, що підтверджується копією витягу Змін та доповнень до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ПАТ «Банк Михайлівський».
Позивачу відшкодовано грошові кошти у межах гарантованої суми відшкодування за його вкладом, які ним отримано 03.06.2021 у загальній сумі 80000,00 грн.
Таким чином, відповідач виконав свій обов`язок перед позивачем щодо відшкодування грошових коштів у межах гарантованої суми відшкодування за його вкладом, що не заперечується позивачем у даній справі.
Проте, у зв`язку з порушенням строку виплати відповідачем гарантованої суми вкладу, з посиланням на статтю 625 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому 3% річних, інфляційні втрати та пеню. 
Щодо позовних вимог у частині стягнення трьох відсотків річних, інфляційних збитків та пені, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Як передбачено ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Таким чином, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує грошове або не грошове зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою.
За змістом положень статей 524, 533 - 535 та 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та інфляційної складової входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення, та є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Положення статті 625 ЦК України визначають загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
При цьому, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, а саме:
«44. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
45. Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».
У свою чергу, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.
Крім того, підставою застосування передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.
За правилами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Положеннями ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка - неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Фонд виконує свої зобов`язання перед позивачем та несе відповідальність за їх невиконання виключно в межах, передбачених Законом.
Саме цим Законом визначено початок виплат вкладникам гарантованих сум відшкодування - в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для деяких банків - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку (частина 1 статті 28 Закону), та завершення - у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи (частина 7 статті 26, частина 3 статті 28 Закону).
Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.11.2020 №1921 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», делеговані Паламарчуку В. В. рішенням виконавчої дирекції Фонду «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» від 18.06.2020 №1139 та делегування повноважень ліквідатора».
Згідно зазначеного рішення визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» здійснюється Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Михайлівський» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Оскільки строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" - до 12.07.2021, документи про ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб не подавались.
Отже, на час подання позовної заяви (15.06.2021) та здійснення виплати 80000,00 грн (03.06.2021) строк здійснення виплат вкладникам гарантованого відшкодування не сплинув.
Крім цього, суд враховує, що відповідно до пунктів 3, 5 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками, у розумінні ч. 2 ст. 22 ЦК України є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Заявляючи вимоги про стягнення з Фонду упущеної вигоди, позивачем не доведено наявності упущеної вигоди та її розміру.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі якщо виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги), за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.
Вказана норма визначає права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) та застосовується у договірних відносинах між споживачем та виконавцем.
Суд зазначає, що між позивачем та відповідачем договірні відносини відсутні, оскільки свої обов`язки відповідач здійснює на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним нормативним актом.
Аналогічні висновки містить й Постанова Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №761/31569/16-ц.
У вказаній постанові зазначено, що частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Оскільки під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування штрафних санкцій (пункт 3 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на його користь 3% річних. У зв`язку з викладеним Верховний Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інфляційних витрат, трьох відсотків річних, упущеної вигоди та пені є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону та не підлягають задоволенню.
Таким чином, виходячи з наведених положень законодавства та обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 3% річних та інфляційних збитків, та пені є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, тому не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
З наведених підстав, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а відтак, про відсутність правових підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:
в задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код ЄДРПОУ - 21708016, вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, Київська область, 04053) про визнання протиправними дій, стягнення коштів, - відмовити. 
Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Микитюк Р.В.