Справа № 706/1532/25 
2/706/145/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

05 лютого 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі: 
головуючої судді Школьної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 15 819,07 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Позовна заява обґрунтована тим, що 20.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту №356015, за умовами якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу грошові кошти в сумі 3 600 гривень у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, зі строком кредитування 29 днів. У послідуючому відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого Додатковими договором №464355 та №464213 від 18.01.2020 строк користування кредитом було продовжено до 17.02.2020, а Додатковими договорами №651827 та №651811 від 17.02.2020 - до 18.03.2020.
22 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» було укладено Договір факторингу № 015-220221, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) за плату ТОВ «Сіроко Фінанс» належні йому права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача за кредитним договором № 356015 від 20.12.2019. 
21.10.2024 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» уклали Договір факторингу № 20241021/1, згідно якого ТОВ «ФК «Артеміда - Ф» набуло права нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», у тому числі й право вимоги до ОСОБА_1 .
Позивач стверджує, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 13.10.2025 виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 819,07 грн, яка складається із 3 600 грн заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 9 799,56 грн заборгованості за відсотками та 2 419,51 грн нарахованого інфляційного збільшення.
Вказаний вище розмір заборгованості та судові витрати позивач просить стягнути із відповідача.
Постановленою 29.10.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву на позовну заяву. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій до суду позовній заяві просить суд про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Сповіщений у встановленому процесуальним законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Клопотань про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Правом на подачу відзиву ОСОБА_1 не скористався.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, а тому суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280 – 283 ЦПК України, про що 05.02.2026 постановлена відповідна ухвала.
У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося з огляду на положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Судом встановлено, що 20 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у позику, в тому силі на умовах фінансового кредиту № 356015. Договір укладено за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якої відповідачу було забезпечено через сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація здійснювалася відповідачем при вході в особистий кабінет шляхом перевірки позивачем правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого позикодавцем на його номер мобільного телефону. Кредитний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту, який опублікований в особистому кабінеті відповідача на сайті www.credit7.ua, підписаний електронним підписом та акцептований відповідачем 20.12.2019 о 17:57:49.
Відповідно до умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу грошові кошти (кредит) у безготівковій формі в сумі 3 600 гривень шляхом їх перерахування на платіжну картку відповідача, зазначену останнім в Особистому кабінеті клієнта товариства.
Позика надана строком на 29 днів (п. 1.2 Договору).
Згідно з п. 1.3.1 Договору акційна процента ставка становить 0,01% від суми позики за кожен день користування позикою (3,65 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного у п. 1.2 Договору. 
Стандартна процентна ставка відповідно до п. 1.3.2 Договору становить 693,50% річних (або 1,90% в день).
За умовами пункту 1.3.3 Договору у випадку прострочення клієнтом виконання зобов`язань за договором чи неможливості виконання зобов`язання у повному обсязі, застосовується стандартна процентна ставка, відповідно до п. 3.4, 3.5 цього Договору. 
Із довідки № 1-1609 від 16.09.2025 вбачається, що через платіжний сервіс іPay.ua Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «Лінеура Україна» 20.12.2019 о 17:59:02 здійснило успішну операцію з переказу грошових коштів в сумі 3 600 гривень на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 45072686.
18.01.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено два Додаткових договори №464213, №464355 до Договору № 356015 від 20.12.2019. Додатковими угодами сторони продовжили строк кредитування та встановили нову дату повернення позики і нарахованих відсотків – не пізніше 17.02.2020. Процентна ставка за користування коштами у цей час визначена у розмірі 1,60% в день, що становить 584 % річних. 
Означені правочини, як і основний, укладені в електронній формі та підписані зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
17.02.2020 у зв`язку із неможливістю виконання відповідачем зобов`язань за Договором про надання коштів у позику № 356015 від 20.12.2019 у повному обсязі та у встановлений строк, ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» уклали додаткові договори№651811 та № 651827, якими продовжили строк користування позикою до 18.03.2020 зі сплатою процентів в розмірі 1,60% в день. 
22 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладено Договір факторингу № 015-220221, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) за плату ТОВ «Сіроко Фінанс» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в Реєстрі боржників, в тому числі права вимоги за договором позики № 356015 від 20.12.2019, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , у загальній сумі 13 399,56 грн, з яких: 3 600 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9 799,56 грн – заборгованість за відсотками.
За укладеним 21 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда – Ф» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» Договором факторингу № 20241021/1 ТОВ «ФК «Артеміда – Ф» набуло права нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Сіроко Фінанс», у тому числі і право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 356015 від 20.12.2019 на суму 13 399,56 грн.
13.03.2025 позивач направив в адресу відповідача досудову вимогу за № 370, в якій повідомив ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за Договором про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту №356015 від 20.12.2019, та необхідність сплати боргу у розмірі 13 399,56 грн. 
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором №356015 від 20.12.2019, що здійснений первісним кредитором, судом встановлено, що 20.12.2019 відповідачу видано позику у розмірі 3 600 грн. За період із 20.12.2019 по 17.01.2020 ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» нараховані проценти за ставкою 0,36 грн в день. Нараховані за вказаний період проценти в сумі 10,44 грн відповідач сплатив 18.01.2020.
За період із 19.01.2020 по 16.02.2020 відповідачу первісний кредитор нарахував 1670,40 грн процентів, з розрахунку 57,60 грн в день, які позичальник сплатив 17.02.2020.
Із 18.02.2020 по 22.03.2020 ТОВ «Лінеура Україна» нарахувало відповідачу проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1973,16 грн (57,60 грн в день), а із 01.05.2020 по 13.05.2020 відповідачу первісний кредитор нарахував 514,80 грн штрафних санкцій. 
Тоді за підрахунками позикодавця - ТОВ «Лінеура Україна» розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 21.02.2021 становив 7 758,36 грн, з яких: 3 600 грн – заборгованість за тілом кредиту, 3 643,56 грн – заборгованість за процентами, 514,80 грн – заборгованість за штрафними санкціями. 
Водночас згідно укладеного 22.02.2021 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Лінеура Україна» Договору факторингу № 015-220221 та витягу із реєстру прав вимог №20241021/1 відступлене право вимоги до відповідача по Договору №356015 від 20.12.2019 становить 13 399,56 грн, з яких: 3 600 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9 799,56 грн – заборгованість за відсотками.
Доказів наявності у відповідача заборгованості за процентами в сумі 9 799,56 грн матеріали справи не містять та суду не надані. Ба більше, такий розмір боргу за процентами спростовується дослідженим судом розрахунком ТОВ «Лінеура Україна» від 21.02.2021.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України.
Відповідно до абз. 1 ч. 1ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зокрема,ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1ст. 638 ЦК України та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість.
Оцінивши зібрані у справі докази, надані позивачем та не спростовані відповідачем, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 свого зобов`язання за кредитним договором, а відтак позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є законною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи юридичний спір в частині стягнення із відповідача процентів у розмірі 9799,56 грн, суд зазначає, що позивач не надав доказів існування у ОСОБА_1 заборгованості за відсотками у такому розмірі, а тому, виходячи із розрахунку первісного кредитодавця, суд стягує із відповідача борг за процентами у сумі 3 643,56 грн. 
Обрахований ТОВ «Лінеура Україна» розмір процентів у сумі 3 643,56 грн відповідає погодженим сторонами умовам Договору, процентній ставці та строку кредитування. 
За період із 19.03.2020 по 23.02.2022 позивач нарахував відповідачу інфляційне збільшення в розмірі 2 419,51 грн, виходячи із суми заборгованості – 13 399,56 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 7243,56 грн (3600грн+3643,56грн), тоді розмір інфляційного збільшення за вказаний період становитиме: 7243,56*1,18056671-7243,56 = 1 307,94 грн.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог на суму 8 551,50 грн, що становить 54% ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 308,09 грн (2 422,40 грн *54%).
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача, у разі часткового задоволення – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Дослідженням наданих на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу доказів, суд встановив, що між ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» та адвокатом Бачинським О.М. укладений Договір про надання правової допомоги №211090030 від 09.10.2025. Повноваження адвоката підтверджені Ордером на надання правничої допомоги та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до розрахунку суми судових витрат та Акту №1 приймання – передачі наданих послуг вартість послуг адвоката Бачинського О.М. у даній справі становить 7 000 грн, і включає підготовку позовної заяви, збирання доказів, підготовку процесуальних заяв та усні консультації. 
Клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу відповідач до суду не подавав, про їх неспівмірність не заявляв, а тому, з урахуванням предмету спору, заявлених вимог та обсягу наданих адвокатом послуг, із ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі пропорційно до задоволених вимог: 7 000 грн * 54 % = 3 780 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280 – 284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда -Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» заборгованість за Договором про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту № 356015 від 20.12.2019 у розмірі 8 551 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 50 копійок, з яких: 3 600 грн – заборгованість за тілом позики, 3 643,56 грн – заборгованість за процентами, 1307,94 грн – інфляційні втрати. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» судові витрати в розмірі 1 308,09 (одна тисяча триста вісім) гривень 09 копійок, понесені позивачем на сплату судового збору, та 3 780 (три тисячі сімсот вісімдесят) гривень витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда - Ф», ЄДРПОУ – 42655697, місцезнаходження: вул. С. Бандери, 87, офіс 54, м. Львів, 79013.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя          Альона ШКОЛЬНА