Справа № 930/2806/24
Провадження № 22-ц/801/226/2026
Категорія: 48
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року	Справа № 930/2806/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Ковальчука О. В., 
секретар судового засідання Куленко О. В.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) Немирівська міська рада Вінницької області,
відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу Немирівської міської ради Вінницької області на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року, ухвалене у складі судді Алєксєєнка В. М. в м. Немирів, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -
в с т а н о в и в:
В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із позовом до Немирівської міської ради Вінницької області, Комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області, з позовом про стягнення компенсації за завдану шкоду.
Позов мотивовано тим, що позивач є власником автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200» н/з НОМЕР_1 . 01 липня 2024 року на території, яка розташована в м. Немирів по вул. Шевченка, 26 біля в`їзду до КНП «Немирівська міська лікарня», на його припаркований автомобіль впало сухе дерево: береза, пошкодивши вказаний автомобіль. Про цю подію було повідомлено поліцію, яка з`ясувала, що стовбур берези, яка впала на автомобіль позивача, був зрізаний та залишився лише пеньок. 
23 серпня 2024 року ТОВ «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», інститутом була проведена геодезична зйомка об`єкта (пенька) з прив`язкою до Національної кадастрової системи, в ході якої було виявлено, що пень розташований на території земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429. Власником цієї земельної ділянки є Немирівська міська рада, а право оперативного управління такою земельною ділянкою належить - КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради.
Із відповіді Немирівської міської ради від 13 вересня 2024 № 03-34-2382 вбачається, що Немирівська міська рада не вчинила дій згідно вимог ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та не утворила і не визначила жодного підприємства або балансоутримувача для утримання об`єктів благоустрою комунальної власності. Немирівською міського радою не проводився облік зелених насаджень із складанням їх реєстру за видовим складом та віком, зокрема тих зелених насаджень, які перебувають на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 0523010100:01:007:0429, яка передана на праві оперативного управління КНП «Немирівська міська лікарня».
Немирівська міська рада Вінницької області за вказаних вище обставин повинна бути відповідачем у даних спірних правовідносинах та повинна нести відповідальність за завдану шкоду, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 вересня 2019 року справа № 200/22129/16-ц та в постанові від 25 січня 2023 року справа № 522/2891/20.
Відповідно до висновку експертного транспортного-товарознавчого дослідження від 10 липня 2024 року № ЕД-19/102-24/13360-АВ Вінницького НДЕКЦ, загальна сума завданої ОСОБА_1 шкоди у зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля «Toyota Lend Cruzer 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 01 липня 2024 року становить – 733 005,49 грн.
Крім того, позивач зазначав, що дуже чуттєво та болюче сприйняв пошкодження автомобіля, на придбання якого він довго чекав та мріяв, і який для нього є важливою та улюбленою річчю у житті, а тому його пошкодження спричинило душевні страждання, на досить тривалий час змінило його звичний устрій життя та порушило спокій, завдало багато незручностей у приватному житті, які безпосередньо вплинули та погіршили психологічний стан, при цьому, замість звичних радісних моментів у житті щодо користування улюбленим автомобілем, він змушений протягом досить тривалого часу вчиняти дії, на відновлення свого порушеного права та інтересу, оскільки відповідачі добровільно не здійснили жодних дій щодо компенсації завданої йому матеріальної шкоди, змушуючи його щоденно перебувати у переживаннях, хвилюваннях та душевних стражданнях, в наслідок чого погіршився сон, що в цілому, завдало моральної шкоди, розмір якої позивач оцінив у 300 000,00 грн.
Відтак, позивач просив стягнути з Немирівської міської ради Вінницької області та КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області солідарно на його користь 733 005,49 грн спричиненої шкоду внаслідок пошкодження автомобіля, 300 000 моральної шкоди та понесені витрати на оплату транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 2 726,22 грн та на оплату складання картографічних матеріалів в розмірі 2 000 грн.
В подальшому в зв`язку з тим, що автомобіль був самостійно відремонтований позивачем, він зменшив позовні вимоги в частині розміру матеріальної шкоди (а. с. 160, т. 1) та просив стягнути з відповідача на його користь 524 230 грн спричиненої шкоди.
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Немирівської міської ради на користь  ОСОБА_1 компенсацію за завдану шкоду внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 524 230,00 грн.; понесені витрати за оплату транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 2 726,22 грн; понесені витрати за оплату складання картографічних матеріалів у розмірі 2 000 грн та сплачений судовий збір в розмірі 10 377,32 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог до Немирівської міської ради та в задоволенні позовних вимог до КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області відмовлено.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції встановив, що земельна ділянка із кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, на якій росло дерево, яке 01 липня 2024 року впало на припаркований автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», н/з НОМЕР_3 , належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Немирівської міської ради Вінницької області. Вказана обставина підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому, Немирівська міська рада Вінницької області як власник земельної ділянки та зелених насаджень несе відповідальність за утримання цих об`єктів у безпечному для громадян стані.
23 липня 2020 року між Немирівською міською радою та КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області укладено договір про закріплення майна, що перебуває в комунальній власності Немирівської міської ради на праві оперативного управління. Окрім того, Рішенням № 1679 Немирівської міської ради Вінницької області від 30 жовтня 2020 року вирішено передати КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області на праві оперативного управління земельну ділянку площею 7,2150 га з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429. Проте в матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації такого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому, не зважаючи на наявність рішення Немирівської міської ради, КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області не набуло речового права на земельну ділянку, а отже не стало її законним володільцем, тому не може нести відповідальність за шкоду, спричинену падінням дерева (об`єкт благоустрою).
Суд відмовив в задоволенні моральної шкоди через недоведеність цієї вимоги.
Частко не погодившись з прийнятим рішенням частково, 03 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» Немирівська міська рада Вінницької області, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення у частині задоволення позовних вимог до Немирівської міської ради Вінницької області.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції безпідставно визнав належним відповідачем та дав невірну оцінку доказам та обставинам справи, зокрема судом не враховано, що відповідно до рішення 56 сесії 1 скликання від 07 липня 2020 року Немирівської міської ради № 1465 «Про зміну засновника, назви та затвердження Статуту комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області» балансоутримувачем цілісного майнового комплексу комунального некомерційного підприємства «Немирівська центральна районна лікарня Немирівської районної ради» визначено комунальне некомерційне підприємство «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області та закріплено за КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області, вказаний комплекс будівель та споруд та інше окремо індивідуальне визначене майно на праві оперативного управління.
Тому саме КНП «Немирівська міська лікарня» має відповідати за спричинену позивачу шкоду.
Державна реєстрація права оперативного управління є похідною дією, а її відсутність не впливає на реальні відносини володіння майно і виконання КНП «Немирівська міська лікарня» функцій балансоутримувача.
Крім того, в матеріалах справи містились докази, які вказували на те, що саме КНП «Немирівська міська лікарня» фактично користувалась майном, яке їй передано на праві оперативного управління. Відтак, саме КНП «Немирівська міська лікарня», а не Немирівська міська рада Вінницької області повинна була здійснювати догляд за насадженнями, виявляти аварійні дерева, забезпечувати безпеку території.
Позивач не довів, що ремонт у розмірі 524 230,00 грн є необхідним і неминучим для відновлення порушеного права, а суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи відповідача Немирівської міської ради Вінницької області про те, що автомобіль перебував у експлуатації 17 років і мав певний фізичний знос, тому стягнення 524 230,00 грн фактично призведе до відновлення автомобіля до станову нового.
26 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Основними доводами відзиву є те, що суд вірно встановив фактичні обставини: власником земельної ділянки з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429 – є територіальна громада в особі Немирівської міської ради, відомості про реєстрацію інших речових прав на вказану земельну ділянку за іншими особами, в тому числі права оперативного управління, – відсутні. Тому саме вона має нести відповідальність за спричинену позивачу шкоду.
Суд першої інстанції правильно встановив, що розмір шкоди, завданої позивачеві становить 524 230,00 грн, оскільки станом на час розгляду справи у суді першої інстанції позивач в повному обсязі відремонтував свій пошкоджений автомобіль, отримав відповідні документи, які підтверджують понесені ним витрати (збитки).
В судовому засіданні апеляційного суду представник Немирівської міської ради Вінницької області Богатир С. В. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Позивач ОСОБА_1 та представник КНП «Немирівської міської лікарні» Немирівської міської ради Вінницької області заперечили проти апеляційної скарги, просили оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає вимогам закону.
По справі встановлено наступне:
- автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», н/з НОМЕР_3 на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 5, т. 1);
- 01 липня 2024 року на припаркований автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», н/з НОМЕР_3 біля в`їзду до КНП «Немирівська міська лікарня» в м.Немирів по вул. Шевченка 26, впало сухе дерево – береза, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, що підтверджується фототаблицею (а.с. 6 – 7, т. 1); 
- листом від 12 липня 2024 року від ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, повідомлено, що 01 липня 2024 року на території, яка розташована в м. Немирів по вул. Шевченка, 26, біля в?їзду до «Немирівська міська лікарня», на припаркований легковий автомобіль марки «Toyota Land Cruіser 200» н.з. НОМЕР_5 - упало дерево: береза, пошкодивши вказаний автомобіль. Дана подія відповідним чином була зареєстрована до Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події відділу поліції N? 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за N? 2559 від 01.07.2024 року. На місце події направлений екіпаж ГРПП у складі поліцейського СРПП ВП N? 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Пшеця І. Ю. та інспектора СРПП ВП N? 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта Обертинського В. А. За результатом розгляду матеріали були списані довідкою. Проведення перевірки по даному факту було завершено оскільки ознак правопорушення встановлено не було та не встановлено достатніх об?єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак правопорушення передбаченого Кримінальним Кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення (а.с. 8, т. 1);
- 30 серпня 2024 року від ТОВ «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» надано інформацію, що інститутом була проведена геодезична зйомка об?єкта (пенька) з прив?язкою до Національної кадастрової системи. В ході робіт було виявлено, що пень розташований на території земельної ділянки зареєстрованої в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429 (а.с. 9, т. 1);
- згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/102-24/13360-АВ від 10 липня 2024 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача «Toyota Land Cruіser 200», реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок події, яка відбулась 01.07.2024 року, було визначено у розмірі 217 267,12 гривень, а вартість відновлювального ремонту даного автомобіля станом на 01.07.2024 року могла становити 515 738,37 гривень (а.с. 37 – 64, т. 1);
-- Рішенням № 1464 від 07 липня 2020 року 56 сесії 1 скликання міського голови Немирівської міської ради Вінницької прийнято безоплатно із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Немирівського району в особі Немирівської районної ради у комунальну власність Немирівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Немирівської міської ради Комунальне некомерційне підприємство «Немирівська центральна районного лікарня Немирівської районної ради» (22800, Вінницька область, Немирівський район, м. Немирів, вул. Євдокименка, буд. 21) як цілісний майновий комплекс(а. с. 18 – 19, т. 1) та затверджено Акт приймання-передачі (а.с. 21 – 32, т. 1);
-Рішенням № 1465 від 07 липня 2020 року 56 сесія 1 скликання Немирівської міської ради Вінницької області: 1) змінено засновника комунального некомерційного підприємства «Немирівська центральна районна лікарня Немирівської районної ради» шляхом виключення із складу засновників Немирівської районної ради та включення Немирівської міської ради до складу засновників; 2) змінено назву комунального некомерційного підприємства «Немирівська центральна районна лікарня Немирівської районної ради» на комунальне некомерційне підприємство «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області (а. с. 33 – 35, т. 1);
-23.07.2020 року між Немирівською міською радою (уповноважений орган) та КНП «Немирівська міська рада Вінницької області (Користувач) укладено договір про закріплення майна, що перебуває в комунальній власності Немирівської міської ради на праві оперативного управління (а. с. 104 – 105, т.1), до якого підписано Акт приймання – передачі (а. с. 106 – 107, т.1).
- Рішенням № 1679 від 30.10.2020 року 62 позачергової сесії 1 скликання м Немирівської міської ради Вінницької області: 
1) затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель 03.03 для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги, що знаходиться за адресою: м. Немирів, вул. Шевченка, 26, Вінницької області, розроблену Центральною регіональною філією ДП «Українське державне аерогеодезичне підприємство»; 
2). Уповноважено міського голову звернутися до суб`єкта, який здійснює повноваження у сфері державної реєстрації прав провести державну реєстрацію права комунальної власності та територіальною громадою в особі Немирівської міської ради земельної ділянки площею 7,2150 з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги (0.303) розташованої в м. Немирів, вул. Шевченка, 26, Вінницької області.
3) передано комунальному підприємству «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області на праві оперативного управління земельну ділянку, зазначену в пункті 2 цього рішення (а. с. 14 – 15, т. 1);
- 12.07.2024 року КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області надано відповідь на адвокатський запит, згідно якої КНП «Немирівська міська лікарня» підтвердило, що воно є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, яка передана їй Немирівською міською радою на праві оперативного управління (а. с. 12, т. 1);
-земельна ділянка з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429 належить на праві комунальної власності Немирівській міській раді (а.с.11);
-На підтвердження вартості проведеного ремонту транспортного засобу позивачем надано: 1) Акт приймання-передані наданих послуг № MRD-6969-1994477 від 24 січня 2025 року, згідно якого вартість ремонту транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 200», н/з НОМЕР_3 становить 524 230,00 грн (а. с. 192 – 193, т. 1); 2)підтверджуючі оплату квитанції (а. с. 196 – 208, т. 1).
Між сторонами виник спір про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Стаття 1 Закону України № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (надалі – ЗУ № 2807-IV) визначає, що благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території населеного пункту з метою раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
За змістом підпунктів г), д) пункту 1 частини першої статті 13 ЗУ № 2807-IV, до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування, в тому числі вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; кладовища.
Згідно частини другої статті 15 ЗУ № 2807-IV підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 21 ЗУ № 2807-IV, елементами (частинами) об`єктів благоустрою, є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях;
Відповідно до частини п`ятої статті 24 ЗУ № 2807-IV, посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону.
В частині четвертій статті 27 ЗУ № 2807-IV зазначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.
Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Пунктом 5 частини другої статті 10 ЗУ № 2807-IV передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.
Згідно з частиною сьомою статті 28 ЗУ № 2807-IV, правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.
Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є, зокрема: зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; інші елементи благоустрою.
Відповідно до пункту 5.5 Правил, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.
Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень.
Розділом 9 Правил встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Пунктом 9.1.11.3. Правил передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.
Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
За загальним правилом у разі встановлення особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування, а саме позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вину (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20).
Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль сторонами по справі визнається та не оспорюється. 
Також сторонами визнається та вірно встановлено судом першої інстанції, що земельна ділянка із кадастровим номером 0523010100:01:007:0429, на якій росло дерево, яке 01 липня 2024 року впало на належний позивачеві припаркований автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», н/з НОМЕР_3 , належить на праві комунальної власності територіальній громаді в особі Немирівської міської ради Вінницької області.
Дійсно рішенням Немирівської міської ради від 07 липня 2020 року № 1465 та договором від 23 липня 2020 року на праві оперативного управління КНП «Немирівська міська лікарня» було передано ряд майна, в тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером 0523010100:01:007:0429. Між Немирівською міською радою та КНП «Немирівська міська лікарня» було підписано Акт передачі майна, в якому відсутні такі елементи благоустрою як зелені насадження.
Окрім того, право оперативного управління як речове право, похідне від права власності, підлягає обов`язковій державній реєстрації (пункт 2 частини 1 статті 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), проте в справі що розглядається, не зважаючи на прийняті рішення Немирівської міської ради, підписання Договору від 23.07.2020 року про закріплення майна на правів оперативного управління, реєстрація права оперативного управління за КНП «Немирівська міська лікарня». Тому доводи апеляційної скарги про те, що відсутність державної реєстрації права оперативного управління не впливає на реальні правовідносини, - є лише власним тлумаченням правовідносин що виникли та прямо суперечить згаданим приписам закону.
Отже, Немирівська міська рада як орган місцевого самоврядування не визначила балансоутримувача, який би ніс відповідальність за належне утримання елементів благоустрою (дерев) за адресою м. Немирів по вул. Шевченка, 26 (біля в`їзду до КНП «Немирівська міська лікарня»), а відтак саме орган місцевого самоврядування в даній справі має нести відповідальність за спричинену позивачеві шкоду, відтак висновок суду першої інстанції є вірним, а доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки відповідач не довів, що шкода спричинена не з його вини (стаття 1166 ЦК України).
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те. що автомобіль перебував в експлуатації понад 17 років і мав фізичний знос, а тому стягнуте судом відшкодування шкоди у розмірі 524 230,00 грн є завищеним та фактично відновлює автомобіль до стану нового транспортного засобу, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із Немирівської міської ради на користь ОСОБА_2 , суд першої інстанції вірно взяв до уваги розмір реальних збитків, правильно врахував, що на момент розгляду справи автомобіль позивача відремонтований, зо підтверджено Актом приймання-передані наданих послуг № MRD-6969-1994477 від 24 січня 2025 року, згідно якого вартість ремонту транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 200», н/з НОМЕР_3 становить 524 230,00 грн (а. с. 192 – 193, т. 1) та квитанціями (а. с. 196 – 208, т. 1). Доводи апеляційної скарги в цій частині не містять аргументів, які свідчать про неправильність прийнятого судом першої інстанції рішення.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд виснує, що апеляційна скарга відповідача Немирівської міської ради Вінницької області не містить доводів, які б спростовували ухвалене у справі рішення суду першої інстанції, яке в оскаржуваній частині ґрунтується на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи, постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Тому рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року підлягає залишенню без змін, а подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Немирівської міської ради Вінницької області залишити без задоволення.
Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 19 січня 2026 року.

Головуюча    Т. М. Шемета

Судді    О. Ю. Береговий

О. В. Ковальчук