Провадження №2/748/204/26
Єдиний унікальний № 750/9910/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року	м. Чернігів	

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді: Майбороди С.М.,
при секретарі: Пасько К.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулися до відповідача ОСОБА_1 з позовом, в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 72663,78 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 05.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір № 4723098. 04.07.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 4414363. Підписанням договорів відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація. Відповідно до умов договору № 4723098, відповідачу надається кредит в сумі 7000 грн строком на 15 днів, , проценти за користування кредитом 1312,5 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до умов договору № 4414363, відповідачу надано кредит в сумі 6000,00 грн, строк кредиту 15 днів, за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 1,9 % в день та застосовуються у межах строку кредитування. було укладено договір №16/12-2021-43 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4723098. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4723098. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №4723098. 24.01.2022 було укладено договір №24-01/2022 відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4414363. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4414363. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №4414363. Заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.09.2025 року справу прийнято до провадження Чернігівського районного суду Чернігівської області та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

09.10.2025 представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутні докази того, що картковий рахунок належить відповідачу. Відповідача не повідомляли про відступлення права вимоги до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Позивачем не підтверджено обставину невиконання кредитного зобов`язання відповідачем та виконання кредитного зобов`язання банком. Із змісту позовної заяви не можливо встановити як утворилася така сума заборгованості, тобто відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути Позивач. Також, у наданих банківських виписках відсутні дані про особу, яка їх складала, відсутні підпис уповноваженої особи та печатка, що не може бути належним доказом наявності у Відповідача боргу перед позивачем. Позивачем було невірно розраховано заборгованість Відповідача в частині нарахованих йому відсотків за користування кредитом по обох Договорах: по договору №4723098 від 05.07.2021р. та по Договору №4414363 від 04.07.2021р. Позивач (позикодавець) відповідно до ст.1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування – 15 днів. Відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій, а тому має бути звільнений від нарахованих процентів та штрафних санкцій. Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 25000,00 грн правової допомоги – є необгрунтованою, неспівмірною зі складністю справи, не відповідає критерію розумності їхнього розміру.

15.10.2025 директором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надано відповідь на відзив, в якому остання наполягала н задоволенні позову, вказала, що первісні кредитори не є банком, відповідна операція була здійснена оператором платіжних послуг на підставі укладеного між сторонами договору та на них не розповсюджується дія ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Надання відповідачу грошових коштів підтверджується : листом ТОВ «ФК «Елаєнс», відповідно до якого 05.07.2021 року було перераховано грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 . Призначення: кошти згідно договору № 4723098. - листом ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», відповідно до якого 04.07.2021 року було перераховано грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 . Відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили, проте відповідних доказів не надав. Кредиторами нараховано заборгованість відповідно до умов, викладених в договорі. Прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. Позивач не нараховував пеню, неустойку та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору, а лише відсотки, у розмірі та строк, погоджений сторонами. Щодо пільг для військовослужбовців, важливим є період, за який не здійснюється нарахування неустойки (штраф, пеня) та процентів за користування кредитом. З наданих Відповідачем документів неможливо встановити підставу набуття Відповідачем статусу військовослужбовця (призов за мобілізацією чи за контрактом), встановити період проходження військової служби та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки, тощо. Відсотки нараховувались до 23.02.2022 року, тобто до початку повномасштабного вторгнення та оголошення воєнного стану. Щодо неповідомлення боржника про заміну кредитора, то таке неповідомлення не тягне за собою визнання договору факторингу недійсним та не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача за рішенням суду. Також зазначає, що відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою Відповідача.

Відповідно до ухвали від 30 жовтня 2025 року розгляд справи призначено в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові мається заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. 

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача та представника. 

Суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, у зв`язку з чим фіксування судового процесу не здійснювалось. 

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, що 05.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4723098 (а.с.11-14).

Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 7000.00 грн.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1312,5 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.

Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

04.07.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» ТА ОСОБА_1 укладено договір № 4414363 (а.с. 23-27). 

Згідно п. 1.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечують: - Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Відповідно 1.2 Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язуєте одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно 1.3 Договору, сума кредиту(загальний розмір) складає: 6 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит.

Згідно 1.4 Договору, строк кредиту 15 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Відповідно п.п. 1.5, 1.5.1 Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування знкжен процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору.

Згідно п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству метою отримання кредиту.

Згідно п. 4.3.1 сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Відповідно 4.3.2. споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору.

Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А158604 від 04.07.2021 року, що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Факт перерахування коштів відповідачу у сумі 7000,00 грн 05.07.2021 за договором № 4723098 на платіжну картку № НОМЕР_1 підтверджено довідкою від 08.11.2024 (а.с.36 на звороті). Згідно довідки ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» від 05.09.2024, згідно договору з ТОВ «Авентус Україна», 04.07.2021 було успішно виконано операцію з перерахунку 6000 грн на карту № НОМЕР_1 (а.с.38). Також, за повідомленням АТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 24.11.2025, карта № 5375235104012362 емітована на ім`я ОСОБА_1 , 04.07.2021 на карту було зараховано платіж в розмірі 6000 грн, 05.07.2021 на карту було зараховано платіж в розмірі 7000 грн. 

Таким чином, ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконали перед позивачем свої зобов`язання, щодо надання йому кредитних коштів. 

Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконував, в наслідок чого утворилась заборгованість. 

16 грудня 2021 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір факторингу №16/12-2021-43, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги у сумі 43427967,63 грн, а фактор зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками (а.с. 55-57). 

Відповідно до п.п. 6.1.3, 6.1.4 договору, Реєстр боржників (Додаток 3) передається фактору за Актом приймання-передавання Реєстру боржників (додаток 4) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта відповідно до розділу 7. Право вимоги переходить до фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників (додаток 4), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.

Згідно п. 7.1 договору, сторони домовились, що розмір фінансування за Реєстром боржників складає 1563897,11 грн. 

Згідно копії платіжного доручення № 313550010 від 20.12.2021, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало ТОВ «МІЛОАН» 1563897,11 грн (а.с.57).

Відповідно до копії Реєстру Боржників до договору факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021, до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 4723098 (а.с. 58-60, 54).

24 січня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 24-01-/2022, за яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги у сумі 43020921,51 грн, а фактор зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками (а.с. 48-51). 

Відповідно до п.п. 6.1.3, 6.1.4 договору, Реєстр боржників (Додаток 3) передається фактору за Актом приймання-передавання Реєстру боржників (додаток 4) не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта відповідно до розділу 7. Право вимоги переходить до фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників (додаток 2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.

Згідно п. 7.1 договору, сторони домовились, що розмір фінансування за Реєстром боржників складає 1164954,68 грн. 

Згідно копії платіжного доручення № 323110003 від 24.01.2022, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 1164954,68 грн (а.с.51).

Відповідно до копії Реєстру Боржників до договору факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022, до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 4414363 (а.с. 52-53,60). 

10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках 1 та 3 до договору. 

Згідно копій реєстрів боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договорами № 4723098 та № 4414363 (а.с. 65-69). 

Між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» складено акт 28.02.2023 про зарахування зустрічних однорідних вимог. ( а.с.64)

Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 4723098 від 05.07.2021 становить 54582,50 грн, з яких : 7000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 46812,50 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги, 770,00 грн- заборгованість за комісіями. ( а.с.69)

Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 4414363 від 04.07.2021 становить 18081,28 грн, з яких : 6000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 11970,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги, 96,00 грн- інфляційні збитки, 15,28 грн – нараховані 3 % річних. ( а.с.69 на звороті)

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону).

У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

Суд вважає, що під час укладення кредитних договорів № 4723098 від 05.07.2021 та № 4414363 від 04.07.2021 сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладені між сторонами договори є обов`язковим до виконання.

Договори укладені у формі електронного документа, підписані ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Наявність електронного підпису сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є доведеними.

Щодо вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом. 

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України №189/2014 від 02 березня 2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній станом на 04.07.2021 року), Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

У подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2022 року до вищевказаної норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було внесено зміни і він набув такої редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Пунктом 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, одночасно із внесеними змінами було закріплено, що зміни, передбачені пунктами 1 і 3 розділу I цього Закону, застосовуються до кредитних договорів, укладених після набрання чинності цим Законом (з 19 серпня 2022 року).

За положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №1126-VII.

Національний банк України в листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем ні первісному кредитору, ні наступним кредиторам доказів проходження ним військової служби в особливий період станом на 04.07.2021 та 05.07.2021, а також протягом 2021 року на час нарахування відсотків.

Разом з цим, на підтвердження наявності пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», відповідач надав суду посвідчення серії НОМЕР_2 від 09.08.2023 (а.с. 114) та довідку від 25.03.2025 про те, що він перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_3 (а.с.115). 

Тобто, з поданих документів не вбачається, що на момент укладення кредитного договору № 4723098 від 05.07.2021 та № 4414363 від 04.07.2021 року відповідач набув статусу військовослужбовця і на нього розповсюджувались пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Окрім того, вказані суми процентів за користування кредитом нараховано в період дії договорів відповідно: з 05.07.2021 по 18.09.2021 (а.с.37) та з 04.07.2021 по 17.10.2021 (а.с. 40-45).

Суд зауважує, що вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу військовослужбовця, після укладення договору та закінчення строку кредитування.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У договорі про надання фінансового кредиту, укладених з відповідачем, сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування позикою, розмір і типи процентних ставок.

Відступлення права вимоги підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу, який містить інформацію про відповідача (його прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості), договором факторингу.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, а саме наданого позивачем розрахунку, відповідач не сплачував заборгованості за укладеним ним договором, ні новому, ні попередньому кредитору, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій у позові до стягнення сумі.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні, заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.

Відповідно дост.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Встановлено, що умовами договору № 4723098 від 05 липня 2021 року передбачено два випадки пролонгації строку кредитування за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів, а також на період до 60 днів у разі продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування. Тобто сторони погодили, що у разі, якщо кредитні кошти позичальником не повернуто у визначений строк і кредитор продовжує ними користуватися, строк дії договору продовжується, але не більше, ніж на 60 днів.

Оскільки ОСОБА_1 отримані кредитні кошти за договором № 4 4723098 від 05 липня 2021 року не повернув та продовжив ними користуватися після 20 липня 2021 року, кредитодавцем після спливу раніше визначеного строку кредитування продовжено нарахування процентів у межах 60-денного строку за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6 договору, що узгоджується з умовами укладеного між сторонами правочину.

Відомостями про щоденні нарахування та погашення, складеними ТОВ «Мілоан» підтверджено, що з 06 липня 2021 року по 20 липня 2021 року відповідачу нараховувалися проценти за користування кредитом згідно з п. 1.5.2 договору, тобто за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту, що становить 1312,50 грн, з 21 липня по 18 вересня 2021 року нараховувалися проценти за користування кредитом згідно з п. 1.6 договору, тобто за ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту, що становить 350 грн за день (7 000 грн х 5,00 %). Отже. заборгованість за відсотками становить 22 312,50 грн (1312,50+ 21000 (350х60)) ( а.с.37)

Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, в тому числі і щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами. Укладений мід сторонами правочин або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови кредитного договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання відповідачкою. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами не є відповідальністю особи за порушення виконання зобов`язань, отже не підпадає під дію ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування». Таке нарахування обумовлено умовами укладеного ОСОБА_1 договору і не являється штрафними санкціями за невиконання зобов`язань.

За будь-яке користування кредитними коштами передбачено сплату процентів, які обумовлено в договорі та які відповідач, підписуючи його, добровільно погодився сплатити. Тобто, ОСОБА_1 погодився отримати кредитні кошти саме за умови сплати ним відсотків за користування ними у зазначеному розмірі, що відповідає вимогам ст. 1054, 1056-1 ЦК України.

ТОВ «Мілоан» нараховувались проценти за користування кредитом протягом 75 (15 днів + 60 днів) календарних днів – у строки передбачені договором, що є звичайною платою за право користування наданими кредитними коштами на визначених законодавством умовах.

Станом на дату відступлення права вимоги ТОВ "МІЛОАН" ТОВ ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" заборгованість за тілом кредиту становила 7000 грн, заборгованість за відсотками становила 22 312,50 грн, заборгованітсь за комісією становила 770 грн.

Відповідно до умов договору факторингу № 16/12-2021-43 від 16.12.2021, а саме п.2.3, Клієнт відступає Факторові право грошової вимоги до Боржників виключно в частині тих сум Заборгованості, що визначені в реєстрах Боржника. Таким чином, ТОВ ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" за укладеним договором не мали права нараховувати додатково відсотки за договором 4723098 від 05 липня 2021 року.

Разом з тим, укладаючи договір № 10/01/2023 від 10 січня 2023 року про відступлення прав вимоги ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" в реєстрі збільшили суму заборгованості за нарахованими відсотками (а.с.69), що не узгоджується з умовами укладеного договору № 16/12-2021-43 від 16.12.2021. 

Таким чином, розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором № 4723098 від 05.07.2021 становить 30 082,50 грн, що складається з: 7000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 22 312,50 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 770,00 грн - заборгованість за комісією.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитувнаня» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Згідно п. 4.3.1 укладеного договору № 4414363 від 04.07.2021 сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Авентус Україна" відсотки нараховані в період з 04.07.2021 до 19.07.2021 за 15 днів та в період з 20.07.20221 по 17.10.2021 в межах строку автоматичної пролонгації 90 днів та їх загальна сума становить 11 970 грн. (а.с.40-46) 
Відповідно до договору факторингу та реєстру боржників ТОВ "Вердикт Капітал" отримав право вимоги до ОСОБА_1 на суму 6000 грн тіла кредиту, 11 970 грн - відсотків. ( а.с.60 на звороті)
Позивач звертаючись до суду, крім заборгованості за тілом кредиту та відсотках нарахованих в межах строку дії кредиту просив стягнути на його користь інфляційні втрати в розмірі 96 грн та три відсотки річних в розмірі 15,28 грн нараховані у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України за період з 24.01.2022 року по 23.02.2022 року.
Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
«Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України 2003 року доповнено пунктами 18 і 19 згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних підлягають задоволенню за період прострочення грошового забов`язання з 24.01.2022 року по 23.02.2022 року.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення позики чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором № 4723098 від 05.07.2021 в сумі 30 082,50 грн, що складається з: 7000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 22 312,50 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 770,00 грн - заборгованість за комісією; за договором № 4414363 від 04.07.2021 в сумі 18081,28 грн, з яких : 6000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 11970,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 96,00 грн- інфляційні втрати, 15,28 грн – нараховані 3 % річних. 

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги щодо іншої частини стягнення відсотків в сумі 24 500 грн за договором 4723098 від 05.07.2021 на підстаіві вищенаведеного задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 72663,78 грн. Судом стягнуто 48163,78 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 66,28% (  48163,78 х 100 : 72663,78). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1605 грн 60 коп. (2422,40 х 66,28% : 100).
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).
Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід також ураховувати позицію Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, перелік виду послуг, заявку на надання юридичної допомоги № 20 від 02.06.2025, витяг з акту № 11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025, згідно якого адвокатом було надано усну консультацію з вивченням документів, надано письмову консультацію з вивченням документів та складено позовну заяву. (а.с.74-78). 
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" задоволено частково, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, подачу документів через систему електронний суд, що є не співмірним з витраченим часом, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд прийшов до висновку, що справедливим буде стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 5 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. 526, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4723098 від 05.07.2021 в розмірі 30 082 ( тридцять тисяч вісімдесят дві) грн 50 коп, що складається з: 7000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 22 312,50 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 770,00 грн - заборгованість за комісією та за договором № 4414363 від 04.07.2021 в розмірі 18081 (вісімнадцять тисяч вісімдесят одну) грн 28 коп, з яких : 6000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 11970,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги, 96,00 грн - інфляційні збитки, 15,28 грн – нараховані 3 % річних. 

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 1605 грн 60 коп.  судового збору та 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач : ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ-ЦЕНТР», код ЄДРПОУ 44276926, адреса : вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ. 
Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса : АДРЕСА_1 .

Суддя 	С. М. Майборода