Справа № 352/1776/25 
Провадження № 22-ц/4808/1558/25 
Головуючий у 1 інстанції ОЛІЙНИК М. Ю. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Девляшевського В.А., Василишин Л.В, 
учасники справи
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал»», 
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» 
на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2025 року, ухвалене судом у складі судді Олійника М.Ю.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
У липні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал»» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 04 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3610819, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 
ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит.
23 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 74-МЛ згідно умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 43407,50 грн, з яких: 9700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32737,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 970 грн - сума заборгованості за комісією. 
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3610819 від 04.04.2021 року у розмірі 43407,50 грн, з яких: 9700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32737,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 970 грн - сума заборгованості за комісією, сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 3610819 від 04.04.2021 року у розмірі 14 307, 50 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 798,42 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2025 року та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія Кредит-капітал»» задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 кредитного договору.
Зазначив, що стандартна (базова) ставка, в розмірі 5% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування вказаного в п.1.3. кредитного договору на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 кредитного договору також передбачена паспортом споживчого кредиту №3610819, з яким відповідач погодився до підписання кредитного договору. 
Скаржник вважає, що кредитним договором передбачено нарахування процентів за користування кредиту після закінчення строку кредитування визначеного в п. 1.4. кредитного договору за умови, що позичальник не здійснить погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до пункту 1.3. кредитного договору кредит надається строком на 30 днів з 04.04.2021 року. Відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти до 04 травня 2021 року.
Пунктом 1.5.2. договору передбачені проценти за користування кредитом в розмірі 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитними коштами, тож з 05 квітня 2021 року до 04 травня 2021 року відповідачу було нараховано 3637,50 грн процентів за користування кредитом. У зв`язку з тим, що відповідач продовжив користуватись кредитними коштами, відповідно до пункту 2.3.1.2 договору, автоматично щодня здійснювалась пролонгація строку користування кредитом на стандартних (базових) умовах до 60 днів. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору за користування кредитом на стандартних (базових) умовах передбачена процентна ставка 5.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день, що становить 5% від 9700,00 грн = 485,00 грн, 485,00 грн *60 днів = 29 100,00 грн.
Станом на 23.07.2021 (дата переуступки прав вимоги) загальна сума заборгованості 43 407,50 грн, що складається з: 9700,00 грн - тіло кредиту; 3 637,50 + 29 100,00 = 32 737,50 грн – відсотки. 970,00 грн комісія за видачу кредиту.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено відповідачу право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження  ОСОБА_1  отримав  06.10.2025 року через підсистему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підтверджені належними доказами

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 43 407,50 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Із змісту апеляційної скарги позивача вбачається, що рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2025 року оскаржується позивачем в частині відмови у стягненні процентів.
Апеляційна скарга не містить доводів, щодо оскарження рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за 9700 грн - тіла кредиту; 3637,50 грн - відсотків; 970 грн – комісії, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині, а саме в частині відмови у стягненні процентів на суму 29 100, 00 грн.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення процентів у розмірі 3637,0 грн, суд першої інстанції виходив з того, що 04.04.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №3610818 в електронній формі, за яким останній отримав кредит у сумі 9700 грн строком на 30 днів до 04.05.2021 року. 
Пунктом 1.5.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом складають 3637,50 грн і нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Суд встановивши, що відповідно до умов кредитного договору строк повернення всієї суми кредиту та відсотків настав 04.05.2021 року ,дійшов висновку,що саме в межах цього строку товариство мало право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору та правничої допомоги пропорційно задоволеній частині вимог.

Колегія суддів, вважає, що такий висновок суду в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №3610819, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, за яким останній отримав кредит у сумі 9700 грн ( п. 1.2. договору), строком на 30 днів з 04.04.2021 року (п. 1.3. договору). 
Дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 04.05.2021року (п 1.4. договору). 
Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк складає 14307,50 грн (п. 1.5 договору).
Пунктом 1.5.1 договору передбачено комісію 970 грн. 
Процентна ставка за користування кредитом складає 3637,50 грн, яка нараховується за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). 
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6.).
Згідно довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 уклав договір №3610819 від 04.04.2021 року та підписав його одноразовим ідентифікатором W30403, 04.042021 року, який було йому відправлено на номер +380637418137.
Відповідно до анкети-заяви №3610819 від 04.04.2021 року між Петришиним та ТОВ «Мілоан» погоджена сума кредиту 9700, 00 грн, строк кредиту 30 днів, з датою повернення кредиту 04.05.2021 року, ставка процентів 1,25 відсотків від суми кредиту за договором. 
Згідно платіжного доручення №43074007 від 04.04.2021 року, ТОВ «Мілоан» перераховано коштів у сумі 9700,00 грн ОСОБА_1 , призначення платежу - кошти згідно договору №3610819.
До ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги кредитним договором №3610819 від 04.04.2021 року, що підтверджується договором про відступлення права вимоги № 74-МЛ від 23 липня 2021 року та витягом з реєстру боржників від 13.06.2025 року до договору відступлення прав вимоги № 74-МЛ від 23 липня 2021 року.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За умовами п. 1.3., 1.4 кредитного договору №3610819 від 04.04.2021 року сторони погодили строк кредитування 30 днів з 04.04.2021 року з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом – 04.05.2021 року.
Відповідно до пункту 1.5.2 проценти за користування кредитом складають 4607,50 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» просило стягнути нараховані проценти за період з 04.04.2021 року по 03.07.2021року
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) викладено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Пунктом 2.3.1.1. кредитного договору № №3610819 від 04.04.2021 передбачено пролонгацію на пільгових умовах, та відповідно до якого позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі – Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. 
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством в межах строку кредитування сплатив комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. 
Суд першої інстанції встановивши, що в матеріалах справи відсутні докази пролонгації кредитного договору №3610819 від 04.04.2021 року відповідно до умов кредитного договору, дійшов вірного висновку про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами лише в межах строку кредитування.
Стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку кредитування до дня закінчення строку користування кредитними коштами не ґрунтуються на нормах матеріального права.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження 14-360цс19).
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, вірно застосував норми матеріального права та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав стягнення відсотків за користування кредиту поза межами строку кредитування.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2025 року в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то суд не здійснює перерозподіл витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-капітал» залишити без задоволення.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2025 року в оскаржуваній частині залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2025 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

Л.В. Василишин