ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 січня 2026 року 	Справа № 280/9535/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» до Тернопільської митниці про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (далі – позивач) до Тернопільської митниці (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000312/2 від 25.09.2025.
Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказав на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання зовнішньоекономічного контракту №MN/5 від 20.11.2023, укладеного між компанією «WEIFANG HUALAND MACHINERY CO., LTD» (Китай) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) від 24.06.2025 №MN2025-3, позивачем на митну територію України ввезено товари.
23 вересня 2025 року уповноваженою особою позивача подано до митного оформлення митну декларацію №25UA403070008530U3, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари: «Машини для збирання або обмолоту сільськогосподарських культур, включаючи преси для соломи, сіна або інших сільськогосподарських продуктів. Прес-підбирачі рулонні, призначені для підбору валків сіна та пресування їх в акуратні рулони циліндричної форми: Прес-підбирач ПРП - 80/50 - 16 шт. (робоча швидкість 2-5 км/г; потужність для трактора 18-30 к.с.; частота обертів ВОМ 540 об./хв; ширина захвату 800 мм; розмір тюка 50*70 см); Прес- підбирач ПРП - 80/70 - 24 шт. (робоча швидкість 2-5 км/г; потужність для трактора 30-50 к.с.; частота обертів ВОМ 540 об./хв; ширина захвату 800 мм; розмір тюка 62*70 см). Виробник: WEIFANG HUALAND MACHINERY CO., LTD.».
До зазначеної митної декларації позивачем подані наступні документи: пакувальний лист № б/н від 24.06.2025; рахунок-фактура (інвойс) №MN2025-3 від 24.06.2025; коносамент №ZJSM25070247 від 11.07.2025; накладна УМВС №37555222 від 08.09.2025; банківський платіжний документ, що стосується товару №1510 від 03.06.2025; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №2025/PF/322 від 23.09.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – Акт виконаних послуг №66 від 23.09.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – Довідка про транспортні витрати від 23.09.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – Заявка на перевезення №210 від 04.07.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) – специфікація №2025-3 від 25.04.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №MN/5 від 20.11.2023; внутрішній договір (контракт) комісії №210825-1 від 02.01.2025; доповнення до внутрішнього договору (контракту) комісії – доручення №2703C від 27.03.2025; договір (контракт) про перевезення №84 від 04.01.2023; електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/ або зміст якого митний орган може перевірити на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат №25C700120307/05352 від 04.08.2025; інші некласифіковані документи – технічні характеристики від 24.06.2025.
Під час здійснення митного контролю за МД №25UA403070008530U3 від 23.09.2025 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено:
1. до митного оформлення декларантом надано договір транспортно-експедиторського обслуговування від 04.01.2023 № 84, в якому експедитором зазначено «IMOGATE SOLUTION Z.o.o». Згідно із інформацією із накладної УМВС (залізничної накладної) від 08.09.2025 №37555222 до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучалась третя особа - «Ost-West Logistik Poland Sp.Z.o.o». Однак, до митного оформлення декларантом не надано жодних документів, які б підтверджували причетність перевізника «Ost-West Logistik Poland Sp.Z.o.o» до перевезення товару, а саме: не надано рахунків про перевезення, банківських платіжних документів та договорів між «IMOGATE SOLUTION Z.o.o» та «Ost-West Logistik Poland Sp.Z.o.o», а також не надано документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничного транспортування вантажу. Таким чином, вказане може свідчити про не повноту включення до митної вартості витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України;
2. згідно відомостей коносаменту від 11.07.2025 № ZJSM25070247 поставку оцінюваної партії товару здійснено у контейнерах на морському судні з порту QINGDAO, China до порту GDANSK (POLAND). Відповідно до залізничної накладної від 08.09.2025 №37555222 товар переміщувався з залізничної станції GDANSK (POLAND) до переходу на МКУ Мостиська –Пшемисль та до м.Тернопіль залізничним транспортом. Проте, надана до митного оформлення сканована копія залізничної накладної від 08.09.2025 №№ 37555222 не містить інформації про числові значення витрат на транспортування товару, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992;
3. декларантом до митного оформлення не подано митну декларацію країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості товару.
У зв`язку з виявленими розбіжностями митним органом у відповідача було витребувано додаткові документи, а саме: додатки до контракту у разі ї наявності; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ запропоновано надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару.
На виконання вимог митного органу позивачем надано додаткові документи, а саме: комерційну пропозицію та прайс-лист від 15.04.2025, виписку з особистого банківського рахунку за червень 2025 року. 
У зв`язку із не підтвердженням, на думку митного органу, заявленої митної вартості прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000312/2 від 25.09.2025.
Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. 
Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. 
Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).
Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.
Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. 
При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.
Стосовно посилань митного органу такий недолік як «до митного оформлення декларантом надано договір транспортно-експедиторського обслуговування від 04.01.2023 № 84, в якому експедитором зазначено «IMOGATE SOLUTION Z.o.o». Згідно із інформацією із накладної УМВС (залізничної накладної) від 08.09.2025 №37555222 до виконання перевезення вантажу залізничним транспортом залучалась третя особа - «Ost-West Logistik Poland Sp.Z.o.o». Однак, до митного оформлення декларантом не надано жодних документів, які б підтверджували причетність перевізника «Ost-West Logistik Poland Sp.Z.o.o» до перевезення товару, а саме: не надано рахунків про перевезення, банківських платіжних документів та договорів між «IMOGATE SOLUTION Z.o.o» та «Ost-West Logistik Poland Sp.Z.o.o», а також не надано документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничного транспортування вантажу. Таким чином, вказане може свідчити про не повноту включення до митної вартості витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України», суд зазначає таке.
З матеріалів справи встановлено, що перевезення спірної товарної партії здійснювалось відповідно до укладеного договору ТЕО №84 від 04.01.2023, згідно якого Експедитором виступала компанія «ІMOGATE SOLUTІON Sp. z o.o».
Відповідно до п.п. 2.1.2 договору ТЕО №84 Експедитор, яким є компанія «ІMOGATE SOLUTІON Sp. z o.o», має право укладати від свого імені або вiд iмені Клiєнта та за рахунок Клiєнта договори з портами, перевiзниками та iншими органiзацiями на перевезення, перевалку, зберiгання вантажiв та iншi послуги, пов`язанi з виконанням даного договору, в т.ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження i розвантаження контейнерiв, вiдбiр проб i зразкiв, зважування, фумiгацiю, дезактивацiю, визначення кiлькостi i якостi, сертифiкацiю, страхування вантажiв i контейнерiв. Діючи на підставі п.п. 2.1.2 договору ТЕО №84 Експедитор і залучав інші компанії як безпосередніх перевізників до перевезення вантажу залізничним транспортом. 
За таких обставин, позивач безпосередньо не мав господарських правовідносин з «Ost-West Logistik Poland Sp.Z.o.o», а відповідно і не мав обов`язку подавати документи щодо взаємовідносин з зазначеним підприємством. 
Стосовно посилань митного органу на те, що «згідно відомостей коносаменту від 11.07.2025 № ZJSM25070247 поставку оцінюваної партії товару здійснено у контейнерах на морському судні з порту QINGDAO, China до порту GDANSK (POLAND). Відповідно до залізничної накладної від 08.09.2025 №37555222 товар переміщувався з залізничної станції GDANSK (POLAND) до переходу на МКУ Мостиська –Пшемисль та до м.Тернопіль залізничним транспортом. Проте, надана до митного оформлення сканована копія залізничної накладної від 08.09.2025 №№37555222 не містить інформації про числові значення витрат на транспортування товару, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951, ратифікованої Україною 05.06.1992», суд зазначає наступне.
Відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.51, ратифікованої Україною 05.06.92 є помилковим, оскільки не відповідає положенням зазначеної митницею Угоди. Відповідно до статті 15 Угоди, накладна повинна містити наступну інформацію: 1) назва відправника та його поштова адреса; 2) назва одержувача та його поштова адреса; 3) назва договірного перевізника; 4) назва залізниці та станції відправлення; 5) назва залізниці та пункту призначення; 6) назва прикордонних станцій переходів; 7) назва вантажу та його код; 8) номер відправлення; 9) різновид упаковки; 10) кількість вантажних місць; 11) вага вантажу; 12) номер вагону (контейнеру), ким наданий вагон для перевезення вантажу (відправником або перевізником); 13) перелік супровідних документів, доданих до накладної; 14) про сплату провізних платежів; 15) кількість та знаки пломб; 16) спосіб визначення ваги вантажу; 17) дата укладення договору перевезення.
Суд зазначає, що в статті 15 Угоди мова йде не про числові значення витрат на транспортування, а про інформацію щодо сплати провізних платежів. При цьому, графа 23 «Сплата провізних платежів» залізничної товаро-транспортної накладної містить інформацію щодо сплати провізних платежів, внесену перевізником при оформленні накладної.
Також, вартість транспортування підтверджується довідкою «ІMOGATE SOLUTІON Sp. z o.o».
Щодо посилань митного органу на те, що «декларантом до митного оформлення не подано митну декларацію країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості товару», суд зазначає, що така обставина не є підставою для коригування митної вартості, оскільки жодним чином не впливає на показники митної вартості імпортованого товару.
Так само є безпідставними посилання митного органу на те, що прайс-лист та комерційна пропозиція від 15.04.2025 не є достатнім підтвердженням ціни товарів, оскільки вони містять інформацію щодо цін на частину товарів та виключно на умовах поставки FOB QINGDAO, що обмежує конкурентність, оскільки прайс-лист та комерційна пропозиція не є тим документом на підставі якого визначається митна вартість товару.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків подані до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав прийняття рішення про коригування митної вартості товару. 
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.
Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.
Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару. 
При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог ТОВ «Мототехімпорт».
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» (69000, м.Запоріжжя, вул.Штабна, буд.13, прим.19, код ЄДРПОУ 44830259) до Тернопільської митниці (46400, м.Тернопіль, вул.Текстильна, буд.38, код ЄДРПОУ 43985576) про скасування рішення, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару №UA403070/2025/000312/2 від 25.09.2025.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мототехімпорт» судовий збір в розмірі 3150,09 грн. (три тисячі сто п`ятдесят гривень 09 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова