справа № 619/6630/25
провадження № 1-кп/619/193/26

ВИРОК
іменем України 
15 січня 2026 року,
м. Дергачі,
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді -  ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання -  ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025221230000816 від 07.08.2025 за обвинуваченням: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, інваліда другої групи, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Сторони кримінального провадження:
прокурор -  ОСОБА_4 
обвинувачений -  ОСОБА_3 
потерпіла  - ОСОБА_5 . 
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , діючи у порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї дружини, з якою останній перебуває в шлюбі з 18.09.2021 з ОСОБА_5 , зокрема, застосовує фізичну силу, чим принижує та залякує ОСОБА_5 , заподіюючи шкоди психічному та фізичному здоров`ю останньої, що призводить до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості її життя, яке виявляється у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати енергійності, повноцінного сну та відпочинку. Дії ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_5 супроводжуються погрозами та образами з застосуванням фізичної сили, нецензурних слів протягом тривалого часу. За вищезазначені дії, постановами Дергачівського районного суду Харківської області за фактом неодноразового складання адміністративних протоколів, ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Так, 10.02.2024 ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме, висловлював словесні образи в сторону своєї дружини ОСОБА_5 , чим міг завдати шкоду її психологічному здоров?ю, за що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2024 визнаний 173-2 КУпАП. винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. Також, 25.08.2024, ОСОБА_3 , погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та фізичною розправою по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , чим спричинив психологічне насильство, за що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 12.09.2024 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Продовжуючи свою протиправну злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 28.06.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи за місцем спільного з ОСОБА_5 проживання, саме за адресою: АДРЕСА_2 , розпочав словесний конфлікт із дружиною, який супроводжувався нецензурною лайкою, образами, погрозами, криками в сторону ОСОБА_5 , а також застосуванням фізичної сили по відношенню до останньої. Крім того, 30.06.2025, ОСОБА_3 умисно висловлював погрози та висловлювався нецензурною лайкою в бік дружини ОСОБА_5 , та наніс тілесні ушкодження, чим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, за що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.07.2025 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. В результаті чого, вищевказані протиправні дії ОСОБА_3 призвели до психологічних та фізичних страждань потерпілої, погіршення якості життя, що виявилося у формі втоми, втрати повноцінного сну, відпочинку, негативних переживань та емоцій. 
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив факт і обставини його вчинення, так, як це зазначено вище та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.
Водночас судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні зазначеного злочину доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу винного, а саме те, що він є таким, що не має судимості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, конкретні обставини вчинення злочину, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочини та попередження нових злочинів.
За таких обставин справи, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті 126-1 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження нових кримінальних правопорушень.
Окрім того, згідно з вимогами ч.1 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Згідно з абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 .
Згідно з висновком досудової доповіді, складеної 12.01.2026, відповідно до ст. 314-1 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень та криміногенні фактори, які впливають на поведінку, вважає, що ОСОБА_3 має позитивні характеристики, стабільні соціальні зв`язки та мотивацію до змін. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення і небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. З урахуванням пом`якшуючих обставин, стану здоров`я та поведінки, орган пробації вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства за умови здійснення контролю та виконання додаткових обов`язків, зокрема передбаченого п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Частиною 1 статті 91-1 КК України регламентовано, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених КПК України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.
У цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
У свою чергу, програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству").
Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.
Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника ;сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.
Тому, з урахуванням викладеного та обставин вчиненого кримінального правопорушення, системний характер таких дій з боку обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 обмежувального заходу, оскільки сприятиме виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного та фізичного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що застосування обмежувального заходу, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників щодо ОСОБА_3 строком на 3 місяці, є доречним та необхідним.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.
Тому, з метою забезпечення належного виконання обвинуваченим обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК, а саме проходження програми для кривдників, суд вважає за доцільне визначити суб`єкта, відповідального за її виконання, - Дергачівську міську раду.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Речові докази, процесуальні витрати по справі відсутні, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд 
ухвалив:
ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на  ОСОБА_3  такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого  ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до  ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.
Організацію та виконання проходження  ОСОБА_3 програми для кривдників доручити Дергачівській міській раді.
Роз`яснити  ОСОБА_3 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя             ОСОБА_1