ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року	Львів	Справа № 140/238/25 пров. № А/857/14844/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року (ухвалене головуючим – суддею Смокович В.І. у м. Луцьку) у справі № 140/238/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила: 
визнати протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови виплатити позивачу як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, суми пенсії та доплати, що підлягали виплаті відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №140/13036/21 та рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі №140/13611/23 та залишились недоотриманими ним у зв`язку з його смертю. 
зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області виплатити ОСОБА_1 як дружині померлого пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, суми пенсії та доплати, що підлягали виплаті ОСОБА_2 відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №140/13036/21 в сумі 177 748,64 грн та рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі №140/13611/23 в сумі 17 483,87 грн та залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 , є дружиною військового пенсіонера ОСОБА_2 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 195 232,51 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану пенсію чоловіка ОСОБА_2 після його смерті в сумі 195 232,51 (сто дев`яносто п`ять тисяч двісті тридцять дві гривні п`ятдесят одна копійка) грн, яка нарахована на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі №140/13036/21 та від 17 жовтня 2023 року у справі №140/13611/23.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ПФУ у Волинській області як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів, які б свідчили, що дії щодо відмови у виплаті недоодержаної суми пенсії ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 вчинені відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. У апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
ОСОБА_1 , є вдовою військового пенсіонера ОСОБА_2 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших”, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 та довідкою, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 23.04.2024 №2571 (арк. спр. 9-11).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.01.2022 у справі №140/13036/21 позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не проведення з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.08.2021 №ХА16695 про розмір грошового забезпечення та зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_2 з 01.04.2019 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсії за вислугу років відповідно до статей 43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.08.2021 №ХА16695 про розмір грошового забезпечення, із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 у справі №140/13611/23 позов ОСОБА_2 задоволено визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови ОСОБА_2 у нарахуванні та виплаті з 09.03.2023 щомісячної доплати в сумі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 №713 та зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_2 з 09.03.2023 нарахування та виплату щомісячної доплат в сумі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб” від 14.07.2021 №713.
Позивач 10.07.2024 звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із проханням виплатити, як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших” суми пенсії, а також доплати до пенсії, яка є її складовою, що підлягали виплаті та залишилися недодержавними у зв`язку із його смертю.
Листом ГУ ПФУ у Волинській області від 08.08.2024 №9901-9011/А-02/8-0300/24 повідомлено, що для включення нарахованих доплат до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, позивачу необхідно надати до ГУ ПФУ у Волинській області рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження.
Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом. 
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон №2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з частиною першою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Аналогічний підхід використаний Верховним Судом у постановах від 09 червня 2022 року у справі № 200/12094/18-а, від 16 травня 2023 у справі № 420/288/21, від 27 вересня 2023 року у справі № 420/16546/21.
Виходячи з викладеного, частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII» (далі Порядок №3-1).
Згідно із пунктом 4 Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Отже, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Як видно з матеріалів справи, на виконання рішень Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №140/13036/21 та від 17.10.2023 у справі №140/13611/23 ГУПФ було здійснено нарахування ОСОБА_2 доплату до пенсії в загальній сумі 195 232,51 грн. Вказана сума не виплачена.
Позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.11.2015 серії НОМЕР_1 .
Позивач звернулася до ГУПФ із відповідною заявою про виплату нарахованої, але не виплаченої її чоловіку пенсії з дотриманням шестимісячного строку, встановленого частиною третьою статті 61 Закону №2262-XII.
Отже, враховуючи викладене, позивач має право на отримання нарахованої, але не виплаченої від 27.11.2015 серії НОМЕР_1 за життя пенсії у розмірі 195 232,51 грн.
Доводи апелянта про те, що вимоги позивача спрямовані на зміну способу виконання рішень суду не заслуговують на увагу, оскільки у вказаних справах судом досліджувалось питання про наявність у померлого ОСОБА_2 права на перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, а також наявність права на щомісячну доплату у розмірі 2000 грн до призначеної пенсії. Водночас, у справі, що розглядається, предметом є питання про наявність у позивача, як дружини померлого пенсіонера, права на отримання пенсійних виплат, що залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю.
Крім того, у відмові виплатити позивачу спірну суму відповідач зазначив, що виконає відповідні дії лише у випадку покладення судом зобов`язань в частині такої виплати, що суперечить наведеним вище положенням статті 61 Закону № 2262-ХІІ.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача у виплаті позивачу суми недоодержаної пенсії її померлим чоловіком є протиправною.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі № 140/238/25 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула