ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3096/24                                        Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1283/25                                Ізмайлов І.К.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря                        - Михайлюка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду від 14.04.2025 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість постанови судді, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.
Звретає увагу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за його відсутністю, незважаючи на подану ним заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з отриманням травми ноги.
За вказаних обстаивин, він був позбавдений можливостві реалізувати свої процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП. 
Вважає, що на данитй час збіг строк накладення адміністративного стягення, передбачений статтею 38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що оскаржувану постанову винесено за відсутністю ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови отримав останній 26.06.2025.
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволення.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 до апеляційного суду не прибув, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив. 
В апеляційній скарзі зазначив про бажання взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, однак клопотання про призначення відеоконференції не подав, з власних технічних засобів у призначений час не приєднався.
Враховуючи вищевикладене та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Визнаючи винним та притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 17.04.2025 о 23:10 в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова, 320, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5 3.0 D», н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений поліцейськими на стаціонарному блок-посту, у зв`язку з порушенням комендантської години. Під час спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора або в закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 643643 за порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.
Відмова водія  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». 
Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя надав належну правову оцінку.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо розгляду справи за його відсутністю, не є безумовною підставою для скасування постанови судді, та апеляційний суд приймає до уваги наступні обставини.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 перебували в провадженні районного суду з 13.05.2024. Справ призначалася справа до розгляду на: 25.06.2024, 12.09.2024, 13.02.2025, 19.03.2025, 27.03.2025, 08.04.2025, 14.04.2025. В судовому засіданні 27.03.2025 ОСОБА_1 надав судді пояснення, і в подальшому у призначені засідання, до суду не прибував.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
З огляду на вищезначене, апеляційний суд зазначає, що згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
       Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а непонесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).
Враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення, перебувала в провадженні майже рік, її більшість призначених судових засідань відкладалися за інінціативою сторони захисту, апеляйційний суд вважає, що суддя, з врахуванням частини 2 статті 268 КУпАП, обгрунтовоно дійшов висновку про розгляд спрвави 14.04.2025 за відсутністю учасників провадження.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 6 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова розглянув справу про адміністративне правопорушення 14.04.2025 та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах строку встановленого частиною 6 статті 38 КУпАП, оскільки правопорушення було вчинено 17.04.2024.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги  ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді та закриття провадження, на підставі пунктів 1, 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

       Керуючись статтями 1, 7, 15, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2025 року – задовольнити, та поновити такий строк.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                       О.А. Кружиліна