№ 201/325/25
Провадження 2/201/406/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року         м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого - судді Покопцевої Д.О.,
секретаря – Тоцькій Л.В., 
за участі адвоката – Гомзяк І.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» про визнання недійсним договору фінансового лізингу, стягнення моральної шкоди
ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 10.09.2023р. між сторонами шляхом приєднання укладено договір фінансового лізингу № APPL000000000173002, предметом якого с надання у платне користування та володіння колісного транспортного засобу марки Mercedec-Benz S 420, vin - НОМЕР_1 , д.н.3. НОМЕР_2 на таких умовах: строк фінансування 60 місяців; бажана сума фінансування - 38 200грн.; сума авансового платежу - 54 000грн. 
Додатком 1 до договору фінансового лізингу No APPL000000000173002 є специфікація про приймання-передачі вказаного транспортного засобу, у справному стані, без ушкоджень й у повній базовій конструкції, що відповідає встановленим виробником вимогам (у розумінні Правил експлуатації колісних транспортних засобів, що затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України № 550 від 26.07.2013р); ідентифікаційні номера автомобіля звірені й відповідають зазначеним у документах транспортного засобу.
Позивач повністю виплатив відповідачу лізингові платежі в сумі 105 000грн згідно графіку (додаток 2 договору). 
27.12.2023р. під час спроби перереєстрації автомобіля у сервісному центрі МВС встановлено, що ідентифікаційні номери кузова автомобіля піддавались змінам шляхом видалення групи деталей передньої частини кузова з первинним ідентифікаційним номером та вварювання на їх місце групи деталей з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 .
За даним фактом сектором дізнання Новомосковського РВП ГУНП В Дніпропетровській області внесені відомості до ЄРДР за № 12023046350000378 від 27.12.2023р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України. 
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2024р. на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 накладено арешт, визначено місце зберігання автомобіля - на території РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Новомосковськ, вул. М. Головка, 19, свідоцтва про реєстрацію - в матеріалах кримінального провадження.
Під час укладання договору ТОВ «Автокредит Плюс» було достеменно відомо, що предметом договору є автомобіль з вже зміненими номерами кузова, і товариство умисно приховало цей факт.
Про те, що товариство передало у фінансовий лізинг автомобіль зі зміненими номерами кузова свідчить ухвала Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.12.2017р. у справі № 487/6652/17 про накладення арешту на цей автомобіль в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 12017150030004862 за ст. 290 КК у 2017 році.
У 2018р. ТОВ «Автокредит Плюс» зверталось до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом про розірвання договору купівлі-продажу спірного автомобіля з підставі його купівлі за зміненими номерами кузова. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі No 592/7222/18 від 29 травня 2019 року товариству відмовлено в задоволенні позову. 
А відтак позивач стверджує, що відповідач у 2023р. передав автомобіль у лізинг, достеменно знаючи, що новий власник не зможе зареєструвати своє право власності, а відтак свідомо уклало договір фінансового лізингу, чим незаконно заволоділо грошовими коштами у сумі 105 000грн, діючи під впливом обману. 
Тому позивач просить визнати недійсним укладений між сторонами 10.09.2023р. договір фінансового лізингу № APPL000000000173002 як укладений під впливом обману, стягнути з відповідача подвійну вартість автомобіля розміром 210 000грн та моральну шкоду, що завдана у зв?язку з вчиненням цього правочину, яку оцінює у 100 000, яка полягає у душевних переживаннях та сильному стресі, спричинених порушенням звичного режиму життя, неможливістю розпоряджатися та користуватися власним автомобілем, погіршення здоров?я та часу, який необхідно витратити для відновлення своїх порушених прав.
Подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.88). 
Представник відповідача – адвокат Гомзяк І.А. (діє згідно ордеру від 12.02.2025р.) подав відзив (а.с.49-55), яким позов не визнав, вказавши, що підставою звернення до суду є положення ст.ст.229,230 ЦК України. 
Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.05.2019р. у справі № 592/7222/18 встановлено, що, «зокрема, на момент придбання товариством 13.01.2016 р. транспортного засобу Mercedes-Benz S 420, згідно висновку експертного дослідження № 19/216/61 від 13.01.2016 року Сумського НДЕКЦ МВС України, номер кузова НОМЕР_7, наданого на дослідження автомобіля не змінювався». 
Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.05.2019р. у справі № 592/7222/18 – набрало законної сили. 
Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку про те, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення (абзац другий частини першої статті 229 ЦК України). Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести:- по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину;- по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином;- по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2020 року у справі № 293/780/18 (провадження № 61-10328св19), від 28 квітня 2020 року у справі № 263/16688/17 (провадження № 61-16584св19), від 02 жовтня 2019 року у справі № 140/2589/15-ц (провадження № 61-16847св18), від 17 лютого 2022 року у справі № 307/3807/19 (провадження № 61-19275св21), від 01 листопада 2023 року у справі № 317/2213/21 (провадження № 61-10790св23). У постанові Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року у справі № 3-11гс14 зроблено висновок, що «обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування . Виходячи із змісту зазначеної норми, правочин визнається вчиненим внаслідок обману у разі навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю». Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. 
Укладаючи спірний правочин, відповідач знав про існування рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 29.05.2019р. у справі № 592/7222/18, яким було встановлено відсутність зміни номера кузова автомобіля, а тому ніяк не міг ні обманути позивача, ні вчинити помилку. 
З додатків, поданих разом з позовною заявою встановлено що 27.12.2023р., було відкрито кримінальне провадження за ст. 290 КК України. Дана стаття 290 КК України має ознаки кримінальні правопорушення як кримінальний проступок, згідно ч.2 ст.12 КК України- Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Станом на дату подання відзиву відповідачеві невідомо про ухвалення вироку у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 12023046350000378 від 27.12.2023р, у ЄДРСР теж немає доказів існування вироку, а тому докази, зібрані на стадії досудового розслідування не мають сили преюдиції. 
Також представник відповідача вказує, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, і зазначив, що вже затратив 10000грн витрат на послуги професійної правової допомоги. 
Тому просить у задоволенні позовної заяви відмовити за безпідставністю та стягнути з позивача на користь відповідача 10 000грн судових витрат.
Провести судове засідання 03.02.2026р. в режимі відеоконференції виявилося технічно неможливим через відключення будівлі Соборного районного суду міста Дніпра від електропостачання. 
Згідно ч.5 ст. 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву. 
Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, оскільки, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
На підставі викладеного судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Суд, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Ухвалою від 20.12.2017р. слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль «Mercedes-benz», модель «S420», синього кольору, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_2 , зареєстрованого на ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», котре розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, вул. Набережна Перемоги, 32; автомобіль «Mercedes-benz», модель «S420», синього кольору, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_2 , зареєстрований на ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» залишено на зберіганні на штраф-майданчику за адресою: Миколаївська область, Вітовський район. с. Шевченкове та заборонити розпоряджатися та користуватися цим автомобілем (https://reyestr.court.gov.ua/Review/71191599) (а.с.29-31).
Рішенням від 29.05.2019р. Ковпаківського районного суду м. Суми у справі 592/7222/18 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення збитків за необгрунтованістю. Зазначеним рішенням встановлено, що 13.01.2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» укладений Договір купівлі-продажу автомобіля 1997 року випуску; марка (модель): Mercedes-Benz S420; номер кузова: НОМЕР_1 :колір: Синій; Об`єм двигуна: 4169 см3, а також підписано Акт приймання-передання зазначеного вище автомобіля та позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача 145 250 грн., що підтверджується копією договору, заявою про приєднання до договору, актом приймання-передачи, платіжним дорученням від 14.01.2016 року, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником якого на той час був ОСОБА_2 13.01.2016 року згідно облікової картки № НОМЕР_4 від 13.01.2016 р. спірний автомобіль Mercedes-Benz S420 було знято з обліку для реалізації. Як убачається з висновку експертного дослідження № 19/216/61 від 13.01.2016 року Сумського НДЕКЦ МВС України, номер кузова НОМЕР_1 , наданого на дослідження транспортного засобу Mercedes-Benz S 420 номерний знак НОМЕР_5 , не змінювався. Після цього, 25.02.2016 р. між ОСОБА_3 як лізингоодержувачем та ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» (лізингодавцем) було укладено Договір фінансового лізингу №ZR00A!00000033, шляхом підписання Заяви про приєднання до Публічного договору. За умовами вказаного Договору лізингу, 17.03.2016р. ОСОБА_3 отримав від позивача у платне володіння та користування вказаний транспортний засіб. Відповідно до витягу з ЄРДР, 14.12.2017 року були внесені відомості за ст.290 КК України, а саме, що 14.12.2017 року під час проведення експертизи автомобіля марки «Mersedes-benz» модель «s420» д.н.з. НОМЕР_2 відповідно до висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України за №15/4841/7Д було виявлено знищення номеру кузова (а.с. 38, 103-109). Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.12.2017 року накладено арешт на даний автомобіль. Так, згідно відповіді Територіального сервісного центру № 5946 МВС в Сумській області від 22.09.2018 року автомобіль Mercedes-Benz S420 1997 року випуску, номер кузову НОМЕР_6 ще двічі після 13.01.2016 року проходив перереєстрацію в Сервісних Центрах МВС- у м. Києві та Одеській області. Зокрема, 20.01.2016 року в Територіальному Сервісному Центрі 8044 міста Києва даний автомобіль було зареєстровано за ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС». А 04.05.2017 року цей же автомобіль знову перереєструють в Територіальному Сервісному Центрі 5142 міста Одеси при втраті свідоцтва про реєстрацію, зі зміною номерних знаків Київського регіону на Дніпропетровський. Згідно листа Одеського НДЕКЦ МВС України від 03.04.2019 року, директор центру зазначив, що 04.05.2017 року фахівцю був наданий для огляду автомобіль Mercedes-Benz S420, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_6 . Відповідно до вимог пункту 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 та пункту 2 Розділу II Інструкції про організацію взаємодії підрозділів Експертної служби МВС із територіальними органами з надання сервісних послуг МВС, затвердженої наказом МВС від 18.01.2016 № 28, огляд проводився з метою звірення ідентифікаційних номерів складових частин транспортного засобу з номерами, зазначеними в поданих реєстраційних документах. За результатами огляду автомобіля Mercedes-Benz S420, змін у ідентифікаційних позначеннях не виявлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82145979), (а.с.32-35). 
10.09.2023р. між позивачем як лізингоодержувачем та відповідачем як лізингодавець шляхом приєднання укладено договір фінансового лізингу № APPL000000000173002 з додатками (а.с.8-10). 
За договором лізингодавець передає лізингоодержувачу в фінансовий лізинг об`єкт лізингу – автомобіль, найменування вартість та індивідуальні ознаки якого наведено у додатку 1 «специфікація та акт приймання-передачі» (додаток 1) (п.14.1.1).
Згідно пункту 14.1.2 строк лізингу 60 місяців з моменту підписання сторонами додатку 1 «специфікація та акт приймання-передачі». 
Щомісячні платежі та порядок їх сплати лізингоодержувачем щомісячно згідно додатку 2 «Графік лізингових платежів» та включають в себе: платіж по відшкодуванню частини вартості об`єкта лізингу в розмірі згідно додатку 2 «Графік лізингових платежів», якщо інше не зазначено у договорі; відсотки за користування об`єктом лізингу в розмірі згідно додатку 2 «Графік лізингових платежів» якщо інше не зазначено в договорі; щомісячна комісія лізингодавця в розмірі згідно додатку 2 «Графік лізингових платежів», у випадку дострокового погашення зобов`язань за цим договором лізингу одержувач сплачує комісію за проведення щомісячного моніторингу об`єкта лізингу за період фактичного строку лізингу (п. 14.1.3). 
Період сплати з 20-го по 25-є число кожного місяця (п.14.1.4).
Погашення щомісячних платежів лізингоодержувач здійснює на транзитний рахунок № НОМЕР_7 відкритий у ПАТ «Акцент Банк» (IBAN – НОМЕР_8 ОКПО № 2407012236) для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс» (п.14.1.5). 
Після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу лізингоодержувач вносить аванс у розмірі 54 000грн на транзитний рахунок, вказаний в пункті 14.1.5 даної заяви про приєднання до публічного договору (п.14.1.7). 
Сторони дійшли згоди, що договір, включаючи заяву про приєднання всі додатки та додаткові угоди, не підлягають нотаріальному посвідченню (п. 14.1.8). 
Щомісяця в період сплати лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 1230грн та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця що пов`язані з виконанням договору та які виникли у лізингодавця протягом місяця що передує поточному місяцю (п. 14.2). 
14.09.2023р. між позивачем як лізингоодержувачем та відповідачем як лізингодавцем підписаний акт приймання-передачі колісного транспортного засобу марки Mercedec-Benz S 420, vin - НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.9).
Згідно витребуваної судом інформації, позивачем на транзитний рахунок № НОМЕР_7 відкритий у ПАТ «Акцент Банк» (IBAN – НОМЕР_8 ОКПО № 2407012236) для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс» на виконання умов договору фінансового лізингу №APPL000000000173002 від 10.09.2023р сплачено 95 305грн (а.с.62). 
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2024р. клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12023046350000378 від 27.12.2023р. за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України задоволено; накладено арешт на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ S 420» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , синього кольору, 1997 року випуску, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які вилучені 26.12.2023р. у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ТОВ «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном; визначено місце зберігання арештованого транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ S 420» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , синього кольору, 1997 року випуску, на території Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. М. Головка,19, м. Новомосковськ Дніпропетровська область; визначено місце зберігання арештованого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 в матеріалах кримінального провадження № 12023046350000378 від 27.12.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116097178) (а.с.12-15).
Згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.
У частині другій статті 806 ЦК України передбачено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК України, тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК України, тощо).
Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.
Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.
Відповідно до статей 215, 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
Частиною другою статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Таким чином оспорюваний правочин є недійсним в силу визнання його судом, а нікчемний - в силу припису закону.
Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.
Згідно із статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Cторонами порушено вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору лізингу за участю фізичної особи. Оскільки договір фінансового лізингу від 10.09.2023р. № APPL000000000173002 укладений у простій письмовій формі і нотаріально не посвідчений, як того вимагають вищевказані норми матеріального права, тому відповідно до вимог частини першої статті 220 ЦК України цей договір є нікчемним і не створює правових наслідків для сторін.
Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.
Зазначений договір є юридично нікчемним в цілому у силу порушення імперативних вимог щодо його обов`язкового нотаріального посвідчення. Нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань.
Таким чином, визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.
За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019р. у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18), у пункті якої зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду також погоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 02.03.2016р. у справі № 6-308цс16, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 369/2770/16-ц і від 07.11.2018р. у справі № 357/3394/16-ц щодо того, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Отже, такий спосіб захисту, як визнання недійсним нікчемного правочину, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом». 
Враховуючи наведене, слід відмовити у задоволенні позову в частині визнання договору лізингу недійсним як укладеного під впливом обману, позаяк у спорі встановлено правові підстави нікчемності цього правочину. Разом із цим слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачені останнім кошти в сумі 95 305грн на виконання нікчемного правочину. 
У задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 100 000грн, яка полягає у душевних переживаннях та сильному стресі, спричинених порушенням звичного режиму життя, неможливістю розпоряджатися та користуватися власним автомобілем, погіршення здоров?я та часу, який необхідно витратити для відновлення своїх порушених прав, слід відмовити за недоведеністю. Укладаючи нікчемний правочин, позивач не міг мати легітимних очікувань на отримання у власність майна за цим правочином. Також позивачем не надано доказів погіршення його здоров`я, стресу тощо.
Тому позов слід задовольнити, застосувавши наслідки нікчемного правочину шляхом стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останнім сум на виконання нікчемного правочину. 
Також слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211грн 20коп. 
Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3 028грн за вимогу про стягнення моральної шкоди (а.с.78-79) залишити за позивачем, оскільки у задоволенні цієї вимоги відмовлено. 
Керуючись ст.ст.12,13,19,81,131,223,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» про визнання недійсним договору фінансового лізингу, стягнення моральної шкоди – задовольнити частково. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» на користь ОСОБА_1 95 305 (дев`яносто п`ять тисяч триста п`ять) гривень. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» на користь держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. 

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду впродовж 30 днів. 

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Відповідач: ТОВ «Автокредит плюс», ЄДРПОУ 34410930, місцезнаходження: м. Дніпро, просп. Праці, буд. 2Т.

Суддя:          Д.О. Покопцева