СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/998/26
пр. № 3/759/865/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2026 року м.Київ
Суддя Святошинського районного суду міста Києва Косик Л.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 04.01.2026 року о 09 год. 55 хв. в м. Києві по пр-ту Ак. Палладіна, повторно протягом року керував транспортним засобом «Фольцваген» державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавта повідомив, що має посвідчення водія відповідної категорії, строк дії якого закінчився. 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Равлюк В.В. в судовому засіданні щодо протоколу про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 заперечував, зазначивши, що відповідно до Постанови КМУ від 03.03.2022 № 184 у період воєнного стану водії допускаються до керування транспортним засобом на підставі вказаного посвідчення строк дії якого закінчився, просив закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечення захисника, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
За п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
За п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон направо керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Постановою КМУ від 08 травня 1993 року №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 визначено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років, з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше. Посвідчення воді, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.
Згідно із п. 25-1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.
Із системного аналізу наведених вище норм дійсно можна дійти висновку, що документ посвідчення водія не є тотожним поняттям права на керування транспортним засобом, а лише підтверджує відповідне право. При цьому, якщо з якихось причин такий документ є зіпсованим чи простроченим, це не означає автоматично, що особа також позбавлена права на керування, вона лише має замінити документ.
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан строком на 30діб. Указами Президента України воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, останній раз відповідно до указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 20223року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року №184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
Згідно із ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в її діях склад правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є особа, що повторно протягом року вчинила порушення, передбачене частинами 2-4 ст.126 КУпАП, тобто повторно керує транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 05.02.2021 року було видано посвідчення водія НОМЕР_2 , строк дії якого закінчився 05.02.2023.
ОСОБА_1 не позбавлявся спеціального права керування транспортними засобами.
Встановивши, що у ОСОБА_1 наявне національне посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 05.02.2021 року, останній не був позбавлений права керування транспортними засобами, тобто, не був особою, яка не мала права керування транспортним засобом, та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 року № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», суд приходить до висновку в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.Г. Косик