Справа №579/353/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.	
Номер провадження 33/816/274/26 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

14 січня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 579/353/25 за апеляційною скаргою захисника РУДЕЙЧУК Я. В. на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 13.03.2025, якою на 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 

за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП накладене стягнення, 

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 – адвокат РУДЕЙЧУК Я. В. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушень, оскільки відсутні докази притягнення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому його дії за ч. 3 ст. 130 КУпАП кваліфіковані бути не можуть. Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 13.03.2025 на ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком 10 років. Стягнуто з ОСОБА_2 605,60 грн судового збору.
Згідно постанови судді, ОСОБА_2 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, 11.02.2025 о 12:44 в м. Кролевець по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2 керував автомобілем Toyota RAV4, д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Крім того, ОСОБА_2 11.02.2025 о 12:44 в м. Кролевець по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2 повторно протягом року керував автомобілем Toyota RAV4, д. н. з. НОМЕР_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР.
Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, при цьому від його захисника Рудейчук Я. В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_2 , що не протирічить вимогам КУпАП.
Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Враховуючи, що ОСОБА_2 не був присутній під час ухвалення суддею суду першої інстанції рішення 13.03.2025, а апеляційна скарга подана його захисником 05.05.2025, тому строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 244130 та серії ЕПР1 № 244136 від 11.02.2025, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, а також повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.5 і п. 2.1а та ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:
- відеозаписами з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовано зупинку т/з під керуванням ОСОБА_2 . У зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на відповідний стан із застосуванням спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я, однак він відмовився;
- копією постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області від 22.08.2024, якою на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік (постанова набрала законної сили 03.09.2024);
- копією постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області від 17.09.2024, якою на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-2 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік (постанова набрала законної сили 28.09.2024);
- копією постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області від 09.01.2025, якою на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік (постанова набрала законної сили 21.01.2025);
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2966091 від 02.09.2024, згідно якої на ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн за керування т/з, будучи позбавленим права керування т/з.
Оцінюючи наведені вище докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також їх достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч. 2-4 цієї статті (керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, або передача керування т/з особі, яка не має права керування таким т/з; керування т/з особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування т/з; керування т/з особою, позбавленою права керування т/з), а відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиції ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколах поліцейського та в постанові судді суду першої інстанції присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.1а ПДР, згідно яких водій механічного т/з повинен мати при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, а також п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Так, у разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.
Водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП, п. 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).
Відеозапис подій є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою певних подій, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій поліцейських, у тому числі і щодо забезпечення ними можливості проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння.
Із самих відеозаписів є очевидним, що вони здійснювалися поліцейськими, які оформлювали матеріали справи про адміністративні правопорушення, а той факт, що зафіксовані на них події за участю водія ОСОБА_2 реально мали місце та стосуються саме цієї справи, ніким не оспорюється, тому свідома відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в порушення вимог п. 2.5 ПДР цілком логічно завершилася складенням відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_2 із ознаками алкогольного сп`яніння під час керування т/з, а й дотримання поліцейськими самої процедури відповідного огляду, що повністю відповідає приписам законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з зобов`язаний виконувати (п. 2.5 ПДР), так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971). При цьому апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколів про адміністративні правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього як учасника дорожнього руху, а вказані протоколи містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть кожного правопорушення (об`єктивна сторона) – керування транспортним засобом особою, будучи позбавленою права керування транспортними засобами, та відмова особи, яка керує т/з, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, конкретний пункт ПДР – 2.5 і 2.1а та нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за недотримання ПДР – ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що матеріалами справи підтверджується притягнення ОСОБА_2 до відповідальності тільки за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за ч. 2 ст. 130 КУпАП докази відсутні, у зв`язку з чим його дії не можуть бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як вже зазначено вище, відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскільки ОСОБА_2 вчинив одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановленому порядку, при тому що він двічі протягом року вже був підданий адміністративним стягненням за вчинення аналогічних правопорушень (постанови суду від 22.08.2024 та 17.09.2024), його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Послідовність викладення в диспозиціях наведених вище правових норм завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів адміністративного судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тобто імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини.
Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України, тому вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння на доказове значення отриманих у його результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Враховуючи викладене, сукупність всіх фактичних обставин справи, здійснена апеляційним судом перевірка, безсторонній і неупереджений аналіз зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та в постанові судді обставин ОСОБА_2 керував т/з, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а також із ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан сп`янінням в установленому законом порядку, так як будь-який наявний у справі обґрунтований сумнів був спростований фактами, встановленими в судовому засіданні на підставі належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів.
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, –

постановив:

Поновити захиснику РУДЕЙЧУК Я. В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Кролевецького районного суду Сумської області від 13.03.2025.
Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 13.03.2025 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника РУДЕЙЧУК Я. В. на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов