П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/11577/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Печений Є.В. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
29 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с.42-48) просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058, починаючи з 03.06.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 03.06.2021.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.02.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким :
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, починаючи з 01.07.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 01.07.2021.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що вперше Позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, обраховану відповідно до положень Закону №1058-IV, що не є різновидом пенсії за віком і дає підстави для врахування при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 11.06.2016 отримував пенсію за вислугу років, як робітник локомотивних бригад, водій вантажного транспорту відповідно статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розмір якої обчислено відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 01.07.2021 звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №968260136535 від 01.07.2021 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та згідно пункту 6 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", Кабінет Міністрів України пенсійним органом позивачу з 1 березня 2024 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796 (3764,40 грн збільшена на коефіцієнт 1,17 з 01.03.2019 (4404,35 грн), на коефіцієнт 1,11 з 01.05.2020 (4888,83 грн) на коефіцієнт 1,11 з 01.03.2021 (5426,60 грн), на коефіцієнт 1,14 з 01.03.2022 (6186,32 грн), на коефіцієнт 1,197 з 01.03.2023 (7405,03 грн), на коефіцієнт 1,0796 з 01.03.2024 (7994,47 грн).
Розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого Постановою №185, не може перевищувати 1500 гривень.
У результаті перерахунку розмір пенсії позивача з 01.03.2024 склав 12 006, 43 грн.
Позивач 28.05.2024 року звернувся до відповідача із заявою щодо призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 03.06.2021.
Листом від ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19.06.2024 повідомив, що відповідності до ч. 2 ст. 40, ч.ч. 2, 4 ст. 42, ч. 3 ст. 45, ч.ч. 3-4 та 16 Прикінцевих положень Закону №1058 перерахунок пенсій проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії в розмірі 1,11, 1,11, 1,17 та 1,14 а саме, 3764,4 грн. х 1,11 х 1,11 х 1,17 х 1,14. Застосовувати показники середньої заробітної плати в Україні, з якої були сплачені страхові внески за 2021-2023 підстав немає.
Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, не відбулось переведення позивача з одного виду пенсії на інший вид пенсії, відсутні підстави для застосування до спірних відносин наведених положень ч.3 статті 45 Закону №1058-ІV щодо можливості застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а отже відсутні підстави для врахування при обчисленні розміру пенсії позивача показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023 роки.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Згідно ч. 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Таким чином, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.
Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
При переведенні з одного виду пенсії на інший вид пенсії за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 11.06.2016 року призначено пенсію за вислугу років, як робітнику локомотивних бригад, водію вантажного транспорту відповідно до статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення", розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та при призначенні пенсію застосовано показник середньої заробітної плати за 2015 рік - 3263,44 грн.
Крім того, 01.10.2017 року позивачу проведено перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як показник за 2014-2016 роки (3764,40 грн), із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 968260136535 від 19.07.2021 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
Також з матеріалів справи, судом встановлено, що пенсійним органом позивачу проведено з 1 березня 2024 року перерахунок пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796 (3764,40 грн збільшена на коефіцієнт 1,17 з 01.03.2019 (4404,35 грн), на коефіцієнт 1,11 з 01.05.2020 (4888,83 грн) на коефіцієнт 1,11 з 01.03.2021 (5426,60 грн), на коефіцієнт 1,14 з 01.03.2022 (6186,32 грн), на коефіцієнт 1,197 з 01.03.2023 (7405,03 грн), на коефіцієнт 1,0796 з 01.03.2024 (7994,47 грн).
У результаті перерахунку розмір пенсії позивача з 01.03.2024 склав 12006,43 грн.
Однак, як вірно зауважив суд першої інстанції, що питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії було проаналізовано у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в якій суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.
При цьому, у зв`язку із зверненням позивача до відповідача із заявою від 28.05.2024, не відбулось переведення позивача з одного виду пенсії на інший вид пенсії, а тому відсутні підстави для застосування до спірних відносин наведених положень ч. 3 статті 45 Закону №1058-ІV щодо можливості застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а отже відсутні підстави для врахування при обчисленні розміру пенсії позивача показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023 роки.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 01.07.2021 звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 968260136535 від 19.07.2021 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.
Вказані обставини свідчать про те, що саме з 01.07.2021 відбувся саме перехід позивача з одного виду пенсії на інший.
При цьому з матеріалів справи не вбачається, що після такого переведення позивач звертався до відповідача із заявами про застосування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018– 2020 роки, а також відсутні докази прийняття пенсійним органом відповідних рішень з цього приводу.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вимоги апеляційної скарги не є тотожними позовним вимогам, заявленим у суді першої інстанції. 
Так, у позовній заяві позивач просив застосувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2021– 2023 роки та здійснити призначення пенсії починаючи з 03.06.2021, тоді як в апеляційній скарзі апелянт просить застосувати показник середньої заробітної плати за 2018– 2020 роки та здійснити призначення пенсії з 01.07.2021. 
Зазначені вимоги фактично змінюють предмет та підстави позову. 
Відповідно до положень статей 13 та 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та не наділений повноваженнями розглядати нові вимоги, які не були предметом розгляду суду першої інстанції.
Оскільки зазначені нові вимоги фактично змінюють предмет та підстави позову, вони не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції та не підлягають задоволенню в межах даного провадження.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.