Придніпровський районний суд м.Черкаси    

Справа № 711/7106/25
Провадження №2/711/3219/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого – судді Позарецької С.М.,
при секретарі – Кобилка Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №20, Друга Черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, треті особи: Житлово-будівельний кооператив №20, Друга Черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
До спадкоємців першої черги за законом належить донька – ОСОБА_1 (позивач по справі). До складу спадщини входить право власності на квартиру АДРЕСА_1 . 
Позивач, як спадкоємець першої черги, у встановлений законодавством строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до Другої черкаської нотаріальної контори.
На підставі вказаної заяви Другою черкаською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за №69515487 (номер у нотаріуса 380/2022), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. 
Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Другої черкаської державної нотаріальної контори від 04.07.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з наявністю протиріч в анкетних даних, що унеможливлює встановити факт родинних відносин, а також у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, а також відсутня державна реєстрація права власності спадкодавця ОСОБА_2 на спадкове майно. 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.05.2025 у справі №711/2965/25 встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Позивач вказує, що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Згідно із даними довідки №896 від 18.10.1981 ОСОБА_2 працювала в обласному статистичному управлінні. В списках на розширення жилої площі перебуває з 19.01.1976, № в черзі – 58. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів №407 від 14.07.1982 «Про задоволення клопотання правління ЖСК-20 і заяв членів ЖСК-20 по покращенню їх житлових умов», члена ЖСК-20 робітницю обласного статистичного управління ОСОБА_2 , (за її заявою), складом сім`ї 4 особи/вона, донька – 1954 р.н., онук – 1975 р.н., сестра -1922 р.н., з двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 30,4 кв.м в трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_3 , житловою площею 47,1 кв.м, п`ятий поверх п`ятиповерхового будинку, займану членом ЖСК-20 Батуріним.
На підставі вказаного рішення 15.07.1982 Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів міста Черкаси видано ОСОБА_2 ордер №176 Серія ЖСК/Т на право заняття трьох кімнатної квартири, загальною житловою площею 47,1кв.м в квартирі АДРЕСА_1 . 
За даними довідки бухгалтера ЖСК-20 вбачається, що рішенням виконавчого комітету народних депутатів Черкаської міської ради №407 від 14.07.1982 ОСОБА_2 була членом ЖСК-20 за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира загальною площею 61,4 кв.м, житловою площею 47,1 кв.м, кількість кімнат – 3. Квартира знаходиться на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку, має туалет, кухню, ванну, водопровід, природній газ, водовідведення, центрально опалення, телефон. Заборгованості немає. Пайовий внесок сплачено повністю. 
Отже, після сплати повного пайового внеску ОСОБА_2 правомірно набула право власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 .
З 1995 року законодавець передбачив процедуру оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна для членів житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески, шляхом отримання свідоцтва про право власності від місцевих органів державної виконавчої влади, місцевого самоврядування та реєстрацію їх в бюро технічної інвентаризації.
Між тим, ОСОБА_2 не отримувала свідоцтва про право власності на спірну квартиру, а у березні 2022 року померла.
Оскільки ОСОБА_2 фактично набула свого часу на законних підставах право власності на спірну квартиру, то остання входить до складу спадкового майна. Померла за життя не оформила своє право власності на нерухоме майно і не отримала правовстановлюючі документи, а відтак її донька - позивач по справі чвказує у позові, що вона позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. 
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
По обставинам спірних правовідносин, підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру стала відсутність правовстановлюючого документу про підтвердження права власності спадкодавця на таку квартиру.
Таким чином, позтивач просить суд, - визнати за ОСОБА_1  право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідачем відзив на позов подано не було. Третіми особами письмові пояснення по суті позову подані не були.
Ухвалою суду від 07.08.2025 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ЖБК №20 та Другу Черкаську державну нотаріальну контору.
Ухвалою суду від 30.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Кучер Ю.В. не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Представником надано заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Крім того, подано заяву позивачем про розгляд справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити.
В судове засідання представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представником надано заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.
В судове засідання не з`явився представник третьої особи ЖБК №20, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за його відсутності.
В судове засідання представник Другої Черкаської державної нотаріальної контори не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за його відсутності. 
Враховуючи думку позивача, представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.04.2022, актовий запис №1196.
До спадкоємців першої черги за законом належить донька – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (позивач по справі). До складу спадщини входить, зокрема, квартира АДРЕСА_1 . 
Позивач, як спадкоємець першої черги, у встановлений законодавством строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до Другої черкаської нотаріальної контори.
На підставі вказаної заяви Другою черкаською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за №69515487 (номер у нотаріуса 380/2022), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.07.2022. 
Згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Другої черкаської державної нотаріальної контори від 04.07.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з наявністю протиріч в анкетних даних, що унеможливлює встановити факт родинних відносин, а також у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, а також відсутня державна реєстрація права власності спадкодавця ОСОБА_2 на спадкове майно. 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.05.2025 у справі №711/2965/25 встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 . Це судове рішення набрало законної сили 20.06.2025.
Позивач вказує, що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Згідно із даними довідки №896 від 18.10.1981 ОСОБА_2 працювала в обласному статистичному управлінні. В списках на розширення жилої площі перебуває з 19.01.1976, № в черзі – 58. Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів №407 від 14.07.1982 «Про задоволення клопотання правління ЖСК-20 і заяв членів ЖСК-20 по покращенню їх житлових умов», члена ЖСК-20 робітницю обласного статистичного управління ОСОБА_2 , (за її заявою), складом сім`ї 4 особи/вона, донька – 1954 р.н., онук – 1975 р.н., сестра -1922 р.н., з двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 30,4 кв.м в трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_3 , житловою площею 47,1 кв.м, п`ятий поверх п`ятиповерхового будинку, займану членом ЖСК-20 Батуріним.
На підставі вказаного рішення 15.07.1982 Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів міста Черкаси видано ОСОБА_2 ордер №176 Серія ЖСК/Т на право заняття трьох кімнатної квартири, загальною житловою площею 47,1кв.м в квартирі АДРЕСА_1 . 
За даними довідки бухгалтера ЖСК-20 вбачається, що рішенням виконавчого комітету народних депутатів Черкаської міської ради №407 від 14.07.1982 ОСОБА_2 була членом ЖСК-20 за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира загальною площею 61,4 кв.м, житловою площею 47,1 кв.м, кількість кімнат – 3. Квартира знаходиться на 5-му поверсі 5-ти поверхового будинку, має туалет, кухню, ванну, водопровід, природній газ, водовідведення, центрально опалення, телефон. Заборгованості немає. Пайовий внесок сплачено повністю. 
Також дані обставини підтвердила і голова ЖБК №20 Юріна-Вернидуб Н.Ю., про що зазначено нею у заяві від 16.09.2025, з врахуванням виписка з ЄДРПОУ від 02.09.2025.
Крім того, на виконання ухвали суду від 21.08.2025, нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. 26.08.2025 надані матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 . Окрім вище перелічених, наступні: інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.08.2025 про відсутність даних про складені за життя ОСОБА_2 заповітів; заява ОСОБА_1 , з якою вона 27.07.2022 звернулася до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ; лист Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 29.07.2022 про те, що станом на 31.03.2022 за адресою: АДРЕСА_4 була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11.03.1983 по 05.04.2022; лист КП «ЧООБТІ» від 19.06.2023 про те, що станом на 01.01.2013 право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано; заява ОСОБА_1 від 04.07.2023 про видачу свідоцтва про право на спадщину; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.07.2023 (по суб`єкту та об`єкту) про відсутність інформації щодо реєстрації речового права на квартиру АДРЕСА_1 .
Отже, встановлено, що окрім ОСОБА_1 інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , відсутні.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). 
Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 
Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов?язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Усі власники (співвласники) квартир та нежитлових приміщень у будинку, спорудженому або придбаному житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна такого будинку.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Як передбачено ч.ч. 1-3 ст. 384 ЦК України, спільним майном будинку кооперативу є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку кооперативу, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників будинку кооперативу та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований будинок кооперативу та його прибудинкова територія, з моменту державної реєстрації таких прав відповідно до закону. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
Паєнагромадження – це нагромадження пайових внесків (тлумачення по академічному словнику). Тобто, паєнагромадження - це сума пайових внесків члена кооперативу, внесених ним для будівництва кооперативного будинку та така, що перебуває на особистому рахунку у кооперативі. Право на паєнагромадження (частину паєнагромадження) являє собою право на грошову вартість паю. Право на пай включає до себе крім права на паєнагромадження також право на членство у кооперативі та на користування кооперативною квартирою. При цьому, право на грошову вартість паю не свідчить про право власності на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. В разі викупу квартири, дачі, гаража споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.
Згідно із частинами 1, 3 статті 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991, який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, член житлового-житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно; громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.
У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №209/5027/14-ц (провадження № 61-12401св18) вказано, що при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.
Як передбачено статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати ним документа, який посвідчує його право власності. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката, а також свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката (п. 2, 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача.
Крім того, п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Частиною другою статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Крім того, частиною першою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз?яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Встановлено, що за життя ОСОБА_2 пайовий внесок за кооперативну квартиру був сплачений повністю, що підтверджується дослідженими доказами. Отже, після сплати повного пайового внеску ОСОБА_2 , як член ЖБК, правомірно користувалася кооперативною квартирою АДРЕСА_1 і набула її у власність.
Оскільки позивач, як спадкоємець, на даний час не може реалізувати (оформити) свої права на отримання у спадщину майна, власником якого була спадкодавець (її матір), то суд, з врахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, за відсутності інших спадкоємців та правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а також за наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, приходить до висновку про обгрунтованість пред`явлених позовних вимог та можливість їх задоволення у спосіб, який обраний позивачем і, який відповідає нормам чинного законодавства. 
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи думку сторони відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог, а саме слід визнати за позивачем право власності на квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померлау ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис №1196 від 05.04.2022).
Вказане судове рішення, як на думку суду, не порушує права будь-яких осіб і є законним та справедливим.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ) право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений 01.12.2025.

Головуючий суддя        С.М. Позарецька