номер провадження справи 3/207/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 Справа №908/3607/25
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032; поштова адреса: вул. Лісова, буд. 2, поверх №4, м. Бровари, Київська область, 07400; ідентифікаційний код юридичної особи 35625014)
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АВІКС» (71116, Запорізька обл., м. Бердянськ, Бердянський р-н, вул. Софіївська, 103, кв.100; ідентифікаційний код юридичної особи 38993941)
відповідача-2:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про солідарне стягнення коштів

без повідомлення (виклику) представників сторін

РУХ СПРАВИ.
01.12.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (скорочене найменування – ТОВ «ФК «ЄАПБ») до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АВІКС» (скорочене найменування – ТОВ «ТД «АВІКС») про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту №015/11176/547849 від 11 квітня 2019 р. в розмірі 386 810,02 грн, з яких: 300 541,84 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 86 268,18 грн – сума заборгованості за відсотками. Судові витрати зі сплати судового збору просить покласти на відповідачів.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 справу №908/3607/25 передано на розгляд судді Педоричу С.І.
Ухвалою суду від 03.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №908/3607/25 та присвоєно справі номер провадження 3/207/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
Судом до матеріалів справи долучено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача-1 є адреса: 71116, Запорізька обл., м. Бердянськ, Бердянський р-н, вул. Софіївська, 103, кв.100.
Судом до матеріалів справи долучено відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача-2 є адреса: 71116, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Софіївська (Димитрова), буд. 103, кв. 100.
Станом на момент звернення позивача до суду, не здійснюється відправка пошти на адресу відповідача, оскільки зазначена територія перебуває під тимчасовою окупацією.
Інформація про не функціонування відділень АТ «Укрпошта» на вказаній території підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта». Поштові відділення, які розташовані на цій території, тимчасово не функціонують згідно з даними офіційного сайту Укрпошти (скріншот екрана додано до матеріалів справи), зокрема поштове відділення за індексом – 71116.
Наказом МІНІСТЕРСТВА РОЗВИТКУ ГРОМАД ТА ТЕРИТОРІЙ УКРАЇНИ 28.02.2025 №376, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за №380/43786, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
До вказаного Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України входить м. Бердянськ Бердянської міської територіальної громади Бердянського району Запорізької області (з 27.02.2022, код UA23020050010019935).
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Відповідно до частини першої статті 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.
Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
На підставі викладеного, повідомлення судом відповідача про розгляд справи здійснювалось через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України.
Оголошення розміщено 03.12.2025.
Також, суд зазначає, що за змістом статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених доРеєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Запорізької області у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Відповідно до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).
Отже, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання, як відзиву на позову заяву, так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позов обґрунтовано не поверненням відповідачем-1 у передбачений термін заборгованості за договором про надання овердрафту №015/11176/547849 від 11.04.2019, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ТД «АВІКС», а також не виконанням відповідачем-2 умов договору поруки №015/11176/547849-П від 11.04.2019. 
Право вимоги за вказаними договорами перейшло від АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору відступлення вимоги №114/2-72 від 24.07.2024.
У зв`язку із неповеренням кредиту, посилаючись на умови кредитного договору, ст. ст. 525, 526, 530, 549, 554, 610-612, 625, 626 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути солідарно з відповідачівсуму заборгованості за Договором про надання овердрафту № 015/11176/547849 від 11 квітня 2019р. в розмірі 386 810,02 грн, з яких: 300 541,84 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 86 268,18 грн – сума заборгованості за відсоткам.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач відзив на позов не надав.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає, що відповідач не скористалась своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором про надання овердрафту № 015/11176/547849 від 11 квітня 2019р. у розмірі 386 810,02 грн.
Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які самеправовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язкивиниклиміж сторонами (чиотриманий відповідачем від банку кредит, на яку суму; який розмір процентної ставки встановлений за користування кредитними коштами; в які строки і якомурозмірікредит мав бути повернутий), чи мало місцепорушення зобов`язань, якінаслідкипорушеннязобов`язаньборжником, чи мало місце відступлення права вимоги від банку до позивача, чи є підстави для солідарного стягнення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
11 квітня 2019р. між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (надалі – АТ «Райффайзен Банк»/Банк/Кредитор) та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АВІКС» (надалі - ТОВ «ТД «АВІКС»/Позичальник/Відповідач-1) укладено договір про надання овердрафту №015/11176/547849 (надалі – Кредитний договір/Договір), відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику протягом Строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах Поточного ліміту, а Позичальник зобов`язався використовувати Овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.9. Договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити Овердрафт/Кредитну заборгованість, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором, у строки, передбачені Договором, але не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту (п.1.1.-1.2. Договору).
Максимальний ліміт за Договором про надання овердрафту складає 900000,00,00 гривень, у межах якого встановлюється Поточний ліміт. На дату укладення Договору Поточний ліміт складає 30000,00 гривень. Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 70% від середньомісячних надходжень за останні три календарні місяці на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора. При цьому розрахунок середньомісячних надходжень здійснюється відповідно до пункту 2.4. Договору. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до статті 2 Договору (п.1.3.-1.4. Договору).
За визначенням п. 1.7. Договору строк Овердрафту: з дати виконання Позичальником умов, передбачених п. 2.1. Договору, по Дату закінчення Строку Овердрафту (включно). За розділом договору «Визначення термінів» дата закінчення строку доступності Овердрафту – 10.04.2022 включно або інший календарний день, що передує даті закінчення строку овердрафту.
Відповідно до п. 5.1.-5.2. Договору протягом Строку Овердрафту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Овердрафту не пізніше останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо та не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше. Якщо останній календарний день Максимального строку Безперервного дебетового сальдо не є Банківським днем, то для погашення такого Дебетового сальдо Позичальник має забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку на кінець останнього Банківського дня, що передує останньому календарному дню Максимального строку Безперервного дебетового сальдо. Якщо Дата закінчення Строку Овердрафту не є Банківським днем, то для погашення Овердрафту Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку для погашення Дебетового сальдо, Процентів та інших платежів, на кінець останнього Банківського дня, що передує Даті закінчення Строку овердрафту. Погашення Овердрафту здійснюється за рахунок коштів, що надходять на Поточний рахунок Позичальника. Повним погашенням Овердрафту вважається відсутність на Поточному рахунку Дебетового сальдо на кінець Банківського дня. Погашення Кредитної заборгованості здійснюється за рахунок будь-яких коштів Позичальника
За розділом договору «Визначення термінів» дата закінчення Строку Овердрафту – 11.04.2022, або інший день (календарна дата), до закінчення якого Позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за Договором (погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості, сплату процентів за користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю, комісій, пені та інших передбачених Договором платежів, в тому числі відшкодування витрат та збитків Кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов договору та/або Договорів забезпечення).
Пунктом 4.1. Договору передбачено, що проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 22% річних. Додатковою угодою №1 від 22.11.2021 до договору про надання овердрафту №015/11176/547849 від 11.04.2019 на зміну умов Договору Сторони домовились з 23.11.2021 викласти пункт 4.1. ст. 4 Договору в наступній редакції: «п. 4.1. Проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 14,45 % річних». 
З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) Договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних (п. 4.2. Договору).
Відповідно до п. 4.3. Договору нарахування процентів здійснюється виходячи з зазначених у договорі розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за Овердрафтом/ Кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості.
Згідно п. 4.7.-4.8. Договору при розрахунку Процентів враховується день виникнення Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості та не враховується останній день наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості. Позичальник зобов`язаний сплачувати Проценти щомісяця в Дату сплати Процентів, та остаточно, при погашенні Овердрафту/Кредитної заборгованості з дотриманням порядку, передбаченого пунктом 4.13. Договору, та з врахуванням наступних періодів:
- в першому календарному місяці користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю – за період з дня надання Овердрафту/ виникнення Кредитної заборгованості по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів;
- в наступних календарних місяцях – за період з календарного дня Дати сплати процентів попереднього місяця (включно) по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів;
- в останній календарний місяць – за період з календарного дня Дати сплати Процентів попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості.
Відповідно до п. 8.1 Договору у разі настання обставин дефолту Кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів вжити один або декілька таких заходів: 8.1.1. скасувати Максимальний та Поточний ліміт або встановити розміри всіх або окремих лімітів в розмірі фактичної заборгованості Позичальника; 8.1.2. вимагати дострокового повного/ часткового погашення заборгованості; 8.1.3. вимагати надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань Позичальника за Договором
Пунктом 8.6. Договору сторони визначили, що з дати скасування максимального ліміту та Поточного ліміту Позичальник втрачає право на користування Овердрафтом, заборгованість за Овердрафтом у разі наявності Дебетового сальдо, є Кредитною заборгованістю та переноситься для обліку на рахунок для обліку кредитів, а нараховані проценти за користування Овердрафтом переносяться на відповідні рахунки нарахованих доходів. 
Відповідно до п. 12.1 Договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором (копія Договору про надання овердрафту, засвідчена належним чином, додається)
АТ «Райфайзен Банк» свої зобов`язання за Договором виконав, а саме надав овердрафт/кредит у розмірі встановленому в Договорі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку Позичальника.
За розрахунком позивача станом на 30 липня 2024р. за Кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 386 810,02 грн, з яких: 300 541,84 грн – заборгованість за кредитом, в тому числі 300 541,84 грн прострочена заборгованість за кредитом; 86 268,18 грн – заборгованість за відсотками, в тому числі 85 912,21 грн прострочена заборгованість за відсотками.
У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 (надалі Відповідач-2/Поручитель) 11.04.2019 укладено Договір поруки №015/11176/547849-П (надалі Договір поруки).
Згідно з п. 1.1. Договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.
Відповідно до п. 1.2. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання Забезпечених зобов`язань.
За приписами п. 2.1. Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань Кредитор набуває права вимагати від Поручителя виконання ним як солідарним боржником Забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за Забезпеченими зобов`язаннями, а Поручитель – зобов`язаний виконати вимоги Кредитора щодо виконання Забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за Забезпеченими зобов`язаннями.
Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання Вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій Вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі визначеному Кредитором у Вимозі(пункт 2.2.).
24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі за текстом – ТОВ «ФК «ЄАПБ»/Позивач/Новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №114/2-72, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Кредитним договором №015/11176/547849 від 11 квітня 2019р., укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ТД «АВІКС», перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до п. 2.1. Договору відступлення права вимоги на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель Заборгованості).
Згідно з п. 2.2. Договору відступлення права вимоги, відступлення до ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою наведеною в Додатку №2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр(и) Боржників підписується(ються) Сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників. 
Пунктом 2.3. Договору відступлення права вимоги передбачено, що внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє АТ «Райффайзен Банк» у Кредитних договорах та Договорах забезпечення, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог АТ «Райффайзен Банк», включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.
Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення. 
Пунктом 2.6. Договору відступлення права вимоги визначено, що відступлення Прав Вимоги за Договором здійснюється без згоди Боржників за Кредитними договорами та/або Поручителів за Договорами забезпечення. 
Пунктом 2.7. Договору відступлення права вимоги визначено, що Протягом 10 календарних днів з Дати відступлення Прав Вимоги за цим Договором АТ «Райффайзен Банк» здійснює розсилку повідомлень Боржникам та Поручителям про відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги згідно діючого законодавства України.
Відповідно до реєстру Боржників від 30 липня 2024р. до договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ТОВ «ТД «АВІКС» за кредитним договором № 015/11176/547849 від 11 квітня 2019р. в сумі 386 810,02 грн, з яких: 300 541,84 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 86 268,18 грн – сума заборгованості за відсотками.
Фактичні обставини справи свідчать, що відповідачем-1 умови Кредитного договору належним не виконувались.
Враховуючи невиконання відповідачем-1 своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 386 810,02 грн, з яких: 300 541,84 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 86 268,18 грн – сума заборгованості за відсотками.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.
Щодо основної суми боргу.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України(далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа мас право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором про надання овердрафту №015/11176/547849 від 11.04.2019.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Як свідчать матеріали справи, Банк свій обов`язок виконав повністю, надав овердрафт/кредит у розмірі встановленому в Договорі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку Позичальника.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Термін повернення кредитних коштів (закінчення строку овердрафту) сплинув 11.04.2022.
Відповідачем не надано заперечень щодо позову та доказів в обґрунтування відсутності заборгованості за кредитом в розмірі 300 541,84 грн перед Банком.
Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідач доказів повернення кредитної заборгованості за Кредитним договором суду не надав. Так само відповідач не надав свого контррозрахунку суми заборгованості, яка заявлена до стягнення. 
А отже, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 300 541,84 грн є обґрунтованими.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.
Згідно умов п. 4.1. Кредитного договору Сторони дійшли згоди, що проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 22% річних. Додатковою угодою №1 від 22.11.2021 до договору про надання овердрафту №015/11176/547849 від 11.04.2019 на зміну умов Договору Сторони домовились з 23.11.2021 викласти пункт 4.1. ст. 4 Договору в наступній редакції: «п. 4.1. Проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 14,45 % річних». З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних (п. 4.2. Договору).
За розрахунком позивача заборгованість за відсотками становить 86 268,18 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості сума процентів нарахована по 30.07.2024.
Термін повернення кредитних коштів (закінчення строку овердрафту) сплинув 11.04.2022.
Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановівід 05.04.2023 у справі у справі №910/4518/16.
У пунктах 81, 87, 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про достроковепогашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонамистроку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
За таких обставин, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, суд встановив, що проценти були нараховані по 30.07.2024, тобто поза межами строку кредитування, який закінчився 11.04.2022.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 11.04.2022 заборгованість по відсотках складає 3 721,64 грн.
За таких умов, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках у розмірі 3 721,64грн.
У стягненні заборгованості по відсотках у розмірі 82 546,54 грн слід відмовити, оскільки останні були нараховані після закінчення строку кредитування.

Щодо солідарного обов`язку відповідачів.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, від шкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).
Кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 628 Кодексу визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки №015/11176/547849-П від 11.04.2019.
Відповідачем-2 не надано заперечень щодо факту укладення між сторонами договору поруки №015/11176/547849-П від 11.04.2019.
Умовами договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання Вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій Вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі (пункт 2.2.).
Тобто, лише з моменту отримання письмової вимоги та не виконання її протягом 10-х банківських днів, поручитель є таким, що прострочив свої грошові зобов`язання перед кредитором.
Крім того, враховуючи, що відповідні умови включено до договору поруки позивачем, суд враховує принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem – слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав), за яким особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.
Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем відповідачачу-2 письмової вимоги про сплату заборгованості за Кредитним договором, зворотного позивачем не доведено.
Суд зауважує, що позов є процесуальною вимогою позивача до суду про захист порушеного права, передумовою якого є факт порушення прав позивача з боку відповідача вже станом на день подання такого позову.
За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позивач як особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, не довів суду, що станом на день подання позову зобов`язання відповідача-2 зі сплати заборгованості за Кредитним договором настали, а терміни виконання цього зобов`язання є порушеними. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обґрунтованості позову в частині вимоги про стягнення з відповідача-2 заявлених сум, відтак, позовні вимоги у цій частині є передчасними, тому, задоволенню не підлягають.
Аналогічна позиція висловлена в постанові Центрального апеляційного суду від 18.09.2024 у справі №908/3160/23.

Щодо зміни кредитора.
Порядок заміни кредитора у зобов`язанні регулюється статтями 512-519 ЦК України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 516 Цивільного кодексу України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Так, з наданих позивачем доказів вбачається, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги до відповідачів за вказаним Кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором №114/2-72 від 24.07.2024, відповідно, право вимоги за кредитним договором №015/11176/547849 від 11.04.2019 та договором поруки №015/11176/547849-П від 11.04.2019 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Пунктом 2.7. договору відступлення права вимоги сторони врегулювали, що протягом 10 календарних днів з Дати відступлення Прав Вимоги за цим Договором АТ «Райффайзен Байк» здійснює розсилку повідомлень Боржникам та Поручителям про відступлення ТОВ «ЄАПБ» Прав Вимоги згідно діючого законодавства України.
Доказів направлення такого повідомлення відповідачу у справі не надано.
Станом на станом на час укладення договору відступлення права вимоги, як і станом на час розгляду справи в суді, не здійснюється відправка пошти на адресу відповідача, оскільки зазначена територія перебуває під тимчасовою окупацією.
При цьому суд враховує, що вказані повідомлення ніяким чином не змінюють умов кредитного договору, а носять лише інформаційний характер.
При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки Первісного Позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Крім того, в разі сплати боржником коштів на погашення заборгованості на рахунки АТ «Райффайзен Банк», вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення відповідної кредитної заборгованості.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором про надання овердрафту №015/11176/547849 від 11 квітня 2019р. (а.с.9-16), договором поруки від 11.04.2019 (а.с. 17-20), розрахунком заборгованості (а.с. 21-27), договором про відступлення права вимоги (а.с. 30-38), випискою по особовому рахунку.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Таким чином, інші аргументи сторін, які не висвітлені в цьому рішенні, не мають істотного значення для вирішення справи. 
Враховуючи вище встановлені обставини, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити частково в частині стягнення з відповідача-1 суму основної заборгованості за договором про надання овердрафту №015/11176/547849 від 11 квітня 2019 р. у розмірі 300 541,84 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 3 721,64 грн.
У стягненні заборгованості по відсотках у розмірі 82 546,54 грн слід відмовити, як і в позовних вимогах до відповідача-2.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 129 ГПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на сплату судового збору, суд враховує наступне.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).
З положень ч. 1, п.п.1, п.п.2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слідує, що судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.
У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2025 року у розмірі 3028,00 грн.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Приймаючи до уваги, що ціна позову становить 386 810,02 грн та позовна заява подана в електронній формі, до сплати за подання цієї позовної належить судовий збір у розмірі 4 641,72 грн.
Позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкціюпро сплату суми 5 802,15 грн судового збору, тобто в розмірі більшому, ніж визначено законом.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у розмірі 78,66% від заявлених сум, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 641,18 грн витрат зі сплати судового збору (4 641, 72 грн х 78,66%= 3 641,18 грн).
Зайво сплачений судовий збір повертається виключно за клопотанням особи, яка його платили. Станом на дату ухвалення рішення відповідне клопотання від позивача не надходило.

Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, ст. ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АВІКС» (71116, Запорізька обл., м. Бердянськ, Бердянський р-н, вул. Софіївська, 103, кв.100; ідентифікаційний код юридичної особи 38993941)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032; поштова адреса: вул. Лісова, буд. 2, поверх №4, м. Бровари, Київська область, 07400; ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) заборгованість за договором про надання овердрафту №015/11176/547849 від 11 квітня 2019р у розмірі 300 541,84 грн (триста тисяч п`ятсот сорок одну гривню 84 коп) (основний борг), заборгованість за відсотками у розмірі 3 721,64 грн (три тисячі сімсот двадцять одну гривню 64 коп). Видати наказ. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АВІКС» (71116, Запорізька обл., м. Бердянськ, Бердянський р-н, вул. Софіївська, 103, кв.100; ідентифікаційний код юридичної особи 38993941) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032; поштова адреса: вул. Лісова, буд. 2, поверх №4, м. Бровари, Київська область, 07400; ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) суму 3 641,18 грн (три тисячі шістсот сорок одну гривню 18 коп.) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.
Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача-1 заборгованості по відсотках у розмірі 82 546,54 грн.
Відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до відповідача-2 – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення складений та підписаний 29.01.2026.
Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич