ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

10.02.2026	м. Суми	Справа № 920/43/26	

Господарський суд Сумської області у складі
судді Резніченко О.Ю.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Малого приватного підприємства “Рай” (вул. Шевченка, буд. 45, м. Шостка, Сумська область, 41100, код ЄДРПОУ 22595040)
до відповідачів: 1. Сумської міської ради (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40000, код ЄДРПОУ 23823253);
2. Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (вул. Садова, 33, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 40456009)
про стягнення 32397,76 грн

Стислий виклад позицій сторін по справі. 
Позивач просить суд стягнути з Сумської міської ради в особі Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради завдану незаконною бездіяльністю пряму матеріальну шкоду в розмірі 32397,76 грн. Також, позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача судові витрати. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протягом періоду з 17.04.2023 по 22.05.2024 безпідставно не розглядав заяву позивача про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки з метою придбати її у власність, в наслідок чого на підставі рішення Господарського суду Сумської області від 07.05.2024 у справі №920/7/24 з позивача було стягнуто, у тому числі, 32397,76 грн безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5910136300:06:002:0004 без оформлення договору оренди за період з квітня по листопад 2023 року.
Відповідач проти позову заперечує з огляду на те, що рішенням Господарського суду Сумської області від 07.05.2024 у справі №920/7/24 доведено правомірність пред`явленого Сумською міською радою позову до Малого приватного підприємства «РАЙ» щодо стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою. Крім того, рішенням Сумської міської ради було надано Позивачу дозвол на проведення експертної оцінки, проте станом на сьогодні, Позивач досі не виявив бажання підписати договір, що вказує на його небажання це робити, а не на бездіяльність міської ради. 
Рух справи. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
Відповідно до ухвали суду від 08.01.2026 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
23.01.2026 від Сумської міської ради та Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради до суду надійшли відзиви на позовну заяву, які з доданими доказами долучені до матеріалів справи.
27.01.2026 від позивача надійшла заява про продовження процесуального строку для надання відповіді на відзив (вх. № 376), у якій просить суд продовжити позивачу процесуальний строк для надання відповіді на відзив до 31.01.2026, оскільки відзив надійшов у його кабінет Електронного суду лише 23.01.2026 о 18:15, про що він дізнався лише 26.01.2026 та йому необхідно надати час для підготовки відповіді на відзив. Суд вважає за можливе надати позивачу додатковий час для підготовки відповіді на відзив та продовжує процесуальний строк до 31.01.2026.
28.01.2026 позивачем подано відповідь на відзив (вх. №475). 
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
17.04.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 38, з кадастровим номером 5910136300:06:002:0004.
На зазначеній земельній ділянці розташований склад позивача загальною площею 896,4 кв. м., який був придбаний ним відповідно до договору купівлі-продажу від 19.04.2018.
У січні 2024 Сумська міська рада звернулась до Господарського суду Сумської області із позовною заявою до МПП «Рай» про стягнення 119650356 грн безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки з кадастровим номером 5910136300:06:002:0004 за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 38, без оформлення договору оренди (справа №920/7/24).
За результатами розгляду справи №920/7/24 було прийнято 07.05.2024 рішення суду про стягнення з МПП «Рай» 59967,03 грн безпідставно збережених коштів. У рішенні суд дійшов висновку про стягнення зазначеної суми коштів за періоди січень-лютий 2022, січень-листопад 2023. Рішення суду набрало законної сили.
27.03.2024 МПП «Рай» звернулося до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просило визнати незаконною бездіяльність Сумської міської ради по не розгляду у місячний термін заяви МПП “РАЙ” від 17.04.2023 за вх. № 4 про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,1301 га, за кадастровим номером 5910136300:06:002:0004 за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, буд. 38, з метою придбання її у власність (викупу) та зобов`язати у розумний строк повторно розглянути заяву МПП “РАЙ”.
За результатами розгляду справи Господарський суд Сумської області 25.09.2024 прийняв рішення про відмову у позові. Рішення суду набрало законної сили.
22.05.2024 відповідач прийняв рішення №4742-МР «Про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, буд. 38», згідно якого дозволив провести оцінку земельної ділянки та доручив Департаменту забезпечення ресурсних платежів забезпечити підготовку та укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок сплати земельної ділянки.
На думку позивача, рішення про проведення експертної оцінки відповідач був зобов`язаний прийняти протягом місяця з дня звернення позивача.
Тому позивач вважає, що мала місце незаконна бездіяльність відповідача по не розгляду протягом 17.04.2023 - 22.05.2024 звернення позивача, внаслідок чого за рішенням суду у справі №920/7/24 з позивача було стягнуто, у тому числі, 32397,76 грн безпідставно збережених коштів за період з квітня по листопад 2023.
Позивач вважає, що зазначені кошти є прямою матеріальною шкодою, яка повинна бути стягнута на його користь.
Також, Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради був підготовлений договір про оплату авансового внеску та направлений лист від 30.07.2024 № 06.01.-18/2833 на адресу позивача з пропозицією підписати договір та перерахувати суму авансового платежу. Позивач договір не підписав та авансовий платіж не вніс до цього часу.
Законодавство, що підлягає застосуванню. Висновки суду.
Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другою цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За загальними положеннями згідно із статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи на підставі статей 1173, 1174 цього Кодексу.
Отже, положення статей 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Разом із тим, ці норми не заперечують обов`язкової наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Обов`язок щодо доведення наявності зазначених умов покладено на позивача, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17 та у постанові Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/22630/17.
На думку суду, позивачем не доведено наявності зазначених умов притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення шкоди.
Так, під шкодою розумієть майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між неправомірними діями та завданою шкодою передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а не якихось інших обставин.
Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду 08.05.2018 у справі №920/316/17.
Заявлені до стягнення кошти не є шкодою, яка була заподіяна позивачу порушенням його майнового права, оскільки кошти у розмірі 32397,76 грн були стягнуті з позивача за рішенням суду у справі №920/7/24, яке набрало законної сили.
Зазначені кошти є безпідставно збереженими в наслідок використання позивачем земельної ділянки з кадастровим номером 5910136300:06:002:0004 без оформлення договору оренди. 
Позивачем також не доведено факту того, що не прийняття відповідачем протягом місяця з дня звернення позивача з заявою про проведення експертної оцінки земельної ділянки відповідного рішення позбавило позивача права на викуп земельної ділянки, так як після прийняття відповідачем рішення 22.05.2024, позивач до цього часу не підписав договір про оплату авансового внеску та відповідно не сплатив такий внесок.
Як зазначав суд, 32397,76 грн визначені судом у справі №920/7/24 як безпідставно збережені кошти. Положення глави 83 ЦК, яка регулює такі правовідносини, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Тому суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та відмовляє в їх задоволенні.
Розподіл судових витрат між сторонам.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи те, що судом відмовлвено у позові, то витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.
Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У позові Малого приватного підприємства “Рай” до відповідачів: Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до відповідача: 1. Сумської міської ради, 2. Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про стягнення 32397 грн 76 коп. – відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. покласти на позивача.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.02.2026.

Суддя	О.Ю. Резніченко