ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА ДОДАТКОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 673/1037/22
Провадження № 22-з/820/13/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
 
суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами заяви, суд

в с т а н о в и в:
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22.01.2026 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Клопотання ОСОБА_1 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 26.10.2022 року в справі №673/1037/22, в частині накладення арешту на квартиру загальною площею 67 кв.м, житловою площею 33.9 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2461705168040, належну на праві власності ОСОБА_2 .

У заяві від 28.01.2026 року ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на його користь 15000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги від 12 січня 2024 року. Вартість наданих послуг визначена у додатку до договору у фіксованому розмірі 15000 грн., факт виконання зобов`язань адвокатським об`єднанням підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг від 18 листопада 2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.
За ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Встановлено, що правнича допомога ОСОБА_1 на стадії апеляційного розгляду справи згідно з договором про надання правничої допомоги від 12.01.2024 року надавалася АО «Юридична компанія «Керницька та партнери».
Згідно п. 3.2. договору про надання правничої допомоги від 03.11.2025 року гонорар встановлюється сторонами у додатку до цього договору.
Відповідно до п. 1 додатку від 03.11.2024 року до вказаного договору гонорар у межах представництва інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року у справі №673/1037/22 про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики становить 15000 грн.
Водночас за змістом пункту 2 додатку від 03.11.2024 року клієнт сплачує гонорар частинами відповідно до графіку: 4000 грн. – протягом 30-ти банківських днів з дня підписання цього Додатку; 7000 грн. – протягом 60-ти банківських днів з дня ухвалення судом апеляційної інстанції постанови за результатом розгляду апеляційних скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.11.2025 року, попри вказівки про фіксовану суму гонорару 15000 грн., містить той же порядок сплати гонорару (пункт 4) - двома частинами на суму 11000 грн.
Отже, з врахуванням наявної суперечності між сумою гонорару та порядком його оплати апеляційний суд констатує, що саме 11000 грн. гонорару за правничу допомогу ОСОБА_1 має сплатити адвокатському об`єднанню.
Водночас, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження сплати ним 4000 грн. гонорару згідно графіку платежів, строк сплати за яким вже настав (30 банківських днів з дня підписання Додатку до договору від 03.11.2025 року згідно з пунктом 2 Додатку).

Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 26.05.2024 року у справі №686/5757/23.

З врахуванням умов договору щодо сплати адвокатському об`єднанню Вербіцьким О.В. 11000 грн. витрат на правничу допомогу, а також за відсутності підтвердження оплати платежу в сумі 4000 грн., строк якого настав за Додатком від 03.11.2025 року до договору про надання правничої допомоги, апеляційний суд констатує, що заявником доведено реальність заявлених витрат на правничу допомогу лише в сумі 7000 грн., які з врахуванням часткового задоволення апеляційних скарг підлягають стягненню в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (по 3500 грн.). 

Керуючись ст.ст. 137, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, 

п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 , (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_3 ) по 3500 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу з кожного.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 лютого 2026 року.

Судді        Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк