КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 760/5877/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5476/2025	Головуючий у суді першої інстанції - Жовноватюк В.С. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА", про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 49 566, 04 грн та судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 06.05.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , допустила зіткнення з транспортним засобом «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , унаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Позивач зазначає, що відповідно до Європротоколу винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в АТ «СК «АРКС» за полісом добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № bm344Га2п. На виконання умов договору страхування АТ «СК «АРКС» здійснило страхову виплату у розмірі 69 885,31 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № ЕР213570396 у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», остання відшкодувала ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 20 319,27 грн. Різниця між фактичним розміром завданої шкоди та сумою отриманого страхового відшкодування становить 49 566,04 грн. У зв`язку з цим, на думку позивача, у відповідача виник обов`язок відшкодувати завдані збитки в межах суми страхового відшкодування, сплаченого позивачем страхувальнику.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду ПАТ СК "АРКС" подало апеляційну скаргу, в якій вказуючи на те, що судом було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, просить рішення скасувати, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "АРКС" завдані збитки в порядку регресу у розмірі 22 481,38 грн. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дорожньо-транспортну пригоду було оформлено шляхом складання Європротоколу, який може бути застосований за умови відсутності травмованих або загиблих осіб, наявності у водіїв - учасників ДТП чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліса або іноземного страхового сертифіката «Зелена карта»), досягнення згоди між водіями щодо обставин пригоди, а також за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. У разі невиконання хоча б однієї з наведених умов виклик уповноваженого підрозділу поліції для оформлення дорожньо-транспортної пригоди є обов`язковим.
Апелянт зазначає, що відсутність з боку ОСОБА_1 вимоги про виклик працівників поліції свідчить про її згоду на оформлення ДТП шляхом складання Європротоколу та погодження з викладеними у ньому обставинами пригоди.
В апеляційній скарзі викладено обставини дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовані в Європротоколі, відповідно до якого учасниками ДТП були транспортний засіб «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована в АТ «СК «АРКС», та транспортний засіб «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Згідно з відомостями, внесеними учасниками пригоди до Європротоколу, дорожньо-транспортна пригода сталася за обставин, що автомобіль «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював зупинку перед виконанням маневру повороту на перехресті, тоді як водійка автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , допустила зіткнення з указаним транспортним засобом, унаслідок чого й відбулася ДТП.
Скаржник зазначає, що відповідно до п. 11.1 Правил дорожнього руху України, водій, здійснюючи маневр, зокрема поворот праворуч, зобов`язаний переконатися у його безпечності та відсутності перешкод для інших учасників руху. Відповідачка цього не зробила, у зв`язку з чим сталося зіткнення транспортних засобів.
Апелянт наголошує, що потерпіла особа, керуючи транспортним засобом «Ford», діяла відповідно до вимог ПДР та переконалася у можливості здійснення зупинки для виконання поворот, натомість водій транспортного засобу «ЗАЗ», не переконавшись у безпечності виконання повороту, створив аварійну ситуацію, що і стало безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди. 
Скаржником зазначено, що також доказом того, що ОСОБА_1 не визнає себе потерпілою у ДТП є те, що вона не зверталась до страхової компанії АТ «СК АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування. 
Вказано, що повна вартість відновлювального ремонту автомобіля за рахунком №1093811 від 10.05.2023 становила 72 635,31 грн, АТ «СК АРКС» виплатило 69 885,31 грн. Згідно із законом враховано коефіцієнт зносу, який склав 50 153,93 грн. Різниця між реальною вартістю ремонту та врахованим зносом 72 635,31 - 50 153,93 = 22 481,38 грн (невідшкодована частина). Додатково: 50 153,93 - 20 319,27 = 29 834,66 грн (також невідшкодована шкода, яка мала б компенсуватися страховиком Відповідача).
13.02.2025 до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому адвокат ОСОБА_1 - Трегуб О.А. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що відповідач себе винною не вважає, Європротокол та схема ДТП заповнювались автомобілем Форд, остаточна редакція якого з ОСОБА_1 не погоджувалась. 
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В порядку частини тринадцятої статті сьомої ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 07.07.2022 між АТ «СК «АРКС» та ТОВ «АП ІМПОРТ» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № bm344Га2п, предметом якого, зокрема, є транспортний засіб «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 .
Згідно з копією електронного Європротоколу від 06.05.2023 № D2FCB57BC8368, першим учасником дорожньо-транспортної пригоди зазначено транспортний засіб «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована у АТ «СК «АРКС», при цьому обставини ДТП визначено як такі, що сталися під час стоянки (зупинки). Другим учасником ДТП зазначено транспортний засіб «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», обставини пригоди визначено як такі, що сталися під час повороту праворуч.
10.05.2023 ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхового випадку та здійснення страхової виплати за договором добровільного страхування "Все включено", зазначивши, що водій транспортного засобу «ЗАЗ Славута», д.н.з. НОМЕР_1 , не впевнився у безпечності маневру, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з його автомобілем.
Відповідно до копії платіжного доручення № 974058 від 22.05.2023, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатило філії «ВІННЕР ФКН» ТОВ «ВІННЕР АВТОМОТІВ» страхове відшкодування у розмірі 69 885,31 грн.
Згідно з копією платіжної інструкції № 45775 від 12.09.2023, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату АТ «СК «АРКС» страхового відшкодування у розмірі 20 319,27 грн.
Відповідно до копії відповіді ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 08.04.2024 № 09-02-17/ на адвокатський запит, згідно зі страховим актом № ОЦВ-Р-23-32-91061/1 від 12.09.2023, страховиком здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 20 319,27 грн, яка визначена виходячи з обопільної вини учасників дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 50 153,93 грн / 2 - 2 500,00 грн (франшиза) - 2 257,70 грн 
13.10.2023 за вих. № 0005757/ІНС АТ «СК «АРКС» звернулося до ОСОБА_1 з претензією про відшкодування в порядку регресу суми франшизи в порядку регресу у розмірі 49 566,04 грн.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт вини відповідачки у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, а також відсутні докази, які б у сукупності дозволяли однозначно встановити механізм ДТП, порушення відповідачкою правил дорожнього руху та причинний зв`язок між її діями і завданою шкодою, у зв`язку з чим не встановлено передумов для покладення на відповідачку обов`язку з відшкодування збитків у порядку регресу.
Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке. 
У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (норми матеріального права наведено в редакції, чинній станом на час спірних правовідносин) визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, 
відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 та ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, а у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно з частиною першою статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). 
Відповідно до ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
Як убачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода була оформлена шляхом складання Європротоколу, що відповідно до статті 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» допускається за умови досягнення згоди між водіями щодо обставин її скоєння та відсутності між ними спору щодо цих обставин.
Факт складання Європротоколу свідчить про те, що на момент його оформлення між учасниками дорожньо-транспортної пригоди була досягнута згода щодо обставин ДТП, у тому числі щодо дій кожного з водіїв.
Зі змісту Європротоколу та викладених у ньому обставин вбачається, що транспортний засіб «Ford», д.н.з. НОМЕР_2 , перебував у стані зупинки перед виконанням маневру повороту, тоді як водійка транспортного засобу «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту праворуч.
Таким чином, саме на водія транспортного засобу «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , покладався обов`язок забезпечити безпечність виконання маневру, який не був дотриманий, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Доводи відповідачки про те, що остаточна редакція Європротоколу з нею не погоджувалась, колегія суддів оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять доказів оскарження нею відомостей, внесених до Європротоколу, у встановленому законом порядку, а також доказів примусу чи введення її в оману під час його заповнення.
Посилання суду першої інстанції на відсутність належних та допустимих доказів вини відповідачки є помилковим, оскільки сукупність доказів у справі, а саме Європротокол, схема дорожньо-транспортної пригоди, заява потерпілого до страховика, а також відсутність звернення відповідачки до страхової компанії з вимогою про виплату страхового відшкодування як потерпілої особи, свідчать про визнання нею свого статусу винної особи у дорожньо-транспортній пригоді.
Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.
Як убачається з матеріалів справи, ПрАТ «СК «АРКС» здійснило страхову виплату у розмірі 69 885,31 грн, тоді як ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відшкодувало лише 20 319,27 грн.
Разом з тим, вартість відновлювального ремонту відповідно до рахунку № 1093811 від 10.05.2023 складає 72635,31 грн. 
Розбір збитку з урахування коефіцієнту зносу складає 50 153,93 грн.
72 72635,31 грн. - 50 153,93 грн. = 22481,38 грн (залишок невідшкодованої шкоди, яку не покриває поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності). 
Отже, невідшкодована частина шкоди, що виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, становить 22 481,38 грн, що підтверджується матеріалами справи та розрахунком, наданим позивачем, і не спростовано відповідачкою належними та допустимими доказами.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими, а оскаржуване ним рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи звертаючись з позовною заявою позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн, за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4542 грн.
У зв`язку з цим з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» підлягає стягненню 7570,00 грн. на відшкодування сплаченого позивачем судового збору (що складається з сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 3028 грн та судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги у розмірі 4542 грн).
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" задовольнити. 
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» грошові кошти в порядку регресу у розмірі 22 481 (двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 38 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судовий збір у розмірі 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Суддя-доповідач 
Судді