Справа № 562/3785/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Шуляк А.С., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

07 листопада 2025 року о 17 год. 51 хв. ОСОБА_1 в м.Здолбунів по вул.Коротка, 5А, Рівненського району Рівненської області, керував автомобілем "Volkswagen Bora" д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest" № 6810, що підтверджується тестом №646 від 07.11.2025 року з результатом, що становить 2,78 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
18.12.2025 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Худа І.Р. подано клопотання про закриття провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в якому зазначає, що ні відеозапис, ні інші матеріали справи не містять фактичних даних чи вчиняв ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, чи мали місце інші обставини, які б слугували законною підставою для зупинки працівником поліції транспортного засобу. Оскільки, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений з порушенням вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» то, зупинка була здійснена без наявності законної підстави, що є процесуальним порушенням, яке тягне за собою недопустимість зібраних внаслідок такої зупинки доказів, відповідно до положень ч.1 ст.87 КПК України. Стверджує, що дії поліцейських слід кваліфікувати як безпідставну зупинку, що є підставою для закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів порушення. Вказує, що долучений до протоколу та матеріалів справи уповноваженою особою носій з відеозаписом: WhatsApp Video 2025-11-08 at 10.16.11, WhatsApp Video 2025-11-08 at 10.16.47. На даних відеозаписах вказана дата події за 09.11.2022 року, а не так як зазначено в протоколі 07.11.2025 року. Такі матеріали відеозапису не можуть бути визнані належним доказом по справі, оскільки ні у самому протоколі не зазначено, ні у будь - який інший спосіб не доведено, яким чином здійснювався такий відеозапис, хто саме проводив запис відео, на який прилад він був здійснений. В графі 10 Протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1№506260 не вказано про такий технічний засіб відеозапису. При цьому орган, який здійснював фіксацію, не надав жодних пояснень чи технічного обґрунтування щодо причин таких розбіжностей та не підтвердив правильність налаштувань відеореєстратора й боді-камери. Через наявність суперечливих даних неможливо встановити точний час події, а отже відеозапис не може вважатися належним доказом. Зазначає, що вказаний відеозапис не може бути прийнятий судом як допустимий доказ. Крім того, вказує, що показник у 2,78 проміле, відображений приладом Драгер, є високим порівняно з фактичною поведінкою водія, зафіксованою на відеозаписах. З матеріалів відео чітко видно, що водій протягом усього спілкування з поліцейськими поводиться спокійно, впевнено та цілком адекватно, його рухи узгоджені, мова чітка, логічна та зрозуміла, він орієнтується в ситуації, правильно реагує на звернення та не демонструє ознак алкогольного сп`яніння. За такого стану зовнішні прояви мали б бути різко вираженими, адже при рівні 2,78 проміле людина має значні порушення координації, сповільнені реакції, нечітку вимову, труднощі з ходою та орієнтуванням. Відсутність цих ознак у поведінці водія дає підстави сумніватися в достовірності показань приладу та вказує на необхідність перевірки правильності застосування Драгер, наявності чинної повірки та дотримання процедури огляду. Наявні дії поліції не відповідають вимогам неупередженого та об`єктивного адміністративного провадження, а зібрані внаслідок таких дій матеріали не можуть визнаватися допустимими доказами. Також зазначає, що долучені до справи про адміністративне правопорушення докази, поза розумним сумнівом не доводять порушення водієм вимог п.2.9.а Правил дорожнього руху. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні. Просить протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 №506260 про порушення вимог п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП складений на ОСОБА_1 скасувати та справу закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Худа І.Р. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з підстав зазначених у клопотанні про закриття провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши, захисника, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд дійшов до наступного висновку.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена матеріалами справи, які відповідно до ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 506266 від 07.11.2025 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення складеним із дотриманням вимог ст.256 КУпАП та сумнівів у його достовірності не виникає, в якому викладені обставини вчинення правопорушення;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.11.2025 року, з якого вбачається результат огляду позитивний - 2,78 ‰ (проміле);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.11.2025 року, оскільки у водія виявлено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови;
- оптичним диском із відеозаписами, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні належними доказами.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Отже, при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння є підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог п.2.9 "а" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не виконав.
Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.
У графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 506266 від 07.11.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 від надання пояснень відмовилася згідно ст.63 Конституції України. Будь-яких заперечень щодо складання протоколу матеріали справи не містять.
Доводи захисника про те, що працівниками поліції порушено вимоги законодавства не заслуговують на увагу, оскільки жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) ОСОБА_1 та його захисник суду не надали.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.
У матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведений 07.11.2025 року о 18 год. 08 хв. у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. ОСОБА_1 особистим підписом засвідчив, що з результатом згоден.
Посилання захисника про безпідставну зупинку транспортного засобу поліцейськими, що тягне за собою визнання недопустимими інші докази, які були зібрані після зупинки вказаного автомобіля є необґрунтованими та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Отже доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які є узгодженими між собою, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування. 
Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинені адміністративні правопорушення, при розгляді справи не встановлено.
Невизнання ОСОБА_1 вини, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративного правопорушення.
Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.
Відтак, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суддя приходить до висновку про доцільність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
У разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, згідно ч.1 ст.40-1 КУпАП сплачується судовий збір, який становить 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283-285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. та підлягає зарахуванню на рахунок № UA218999980313020149000017001, отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПУО): 38012494, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) код класифікації доходів бюджету: 21081300, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на рахунок № UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві, код банку отримувача 899998, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
На підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч.1 ст.308 КУпАП).
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.308 КУпАП).
Постанова судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя