У х в а л а
28 листопада 2025 року
м. Київ
Справа № 146/2052/24
Провадження № 61-13349ск25
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця)
на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 2 червня 2025 року
у справі за позовом скаржниці до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії і
в с т а н о в и в :
1.           21 жовтня 2025 року скаржниця подала до Верховного Суду касаційну скаргу. Надрукувала її шрифтом орієнтовного розміру в 6 пунктів на двох аркушах паперу формату А5. 
2.           Верховний Суд вважає, що дії скаржниці з подання зазначеної касаційної скарги в такому вигляді є очевидним зловживанням процесуальним правом на її подання, проявом неповаги до суду та суддів, нехтуванням завданням цивільного судочинства та вимогами процесуального закону, спрямованими на забезпечення виконання цього завдання.
2.1.       Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).
2.2.       Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
2.3.       Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
2.4.       Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). Перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним (частина друга вказаної статті).
2.5.       Учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання цивільного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (виявити неповагу до суду, його суддів, інших учасників процесу, зекономити на кількості аркушів паперу, тонера для друку тощо), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 44, пункті 1 абзацу другого частини четвертої статті 135, частині дев`ятій статті 141, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 20; № у ЄДРСР 98728792), ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19 (№ у ЄДРСР 101029238), ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 127/11940/21 (пункти 21-22; № у ЄДРСР 105961803) тощо).
2.6.       Дії учасника справи чи його представника мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню цивільного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом такими особами неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, суду, суддів тощо (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (пункт 22; № у ЄДРСР 80854817), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19 (№ у ЄДРСР 81013341), від 7 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19 (№ у ЄДРСР 85775709), від 7 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (№ у ЄДРСР 96669462), від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 22; № у ЄДРСР 98728792), ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19 (№ у ЄДРСР 101029238), ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 127/11940/21 (пункти 21-22; № у ЄДРСР 105961803)).
2.7.       Процесуальному праву притаманний принцип процесуальної доброї совісті. Одним із його проявів є те, що скаржник не може поданням касаційної скарги створювати перешкоди у її розгляді, зокрема, використовуючи шрифт, розмір якого є неприйнятним для повсякденного читання людиною, яка дбає про гігієну зору. Принцип процесуальної доброї совісті заохочує таку поведінку учасників справи, яку б вони зустрічно бажали бачити від суду й інших учасників процесу. Суд не є місцем для «безцеремонної процесуальної гри» (див. mutatis mutandis близький за змістом висновок у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2024 року у справі № 229/7156/19).
2.8.       Оформлення касаційної скарги шрифтом розміру орієнтовно 6 пунктів на двох аркушах формату А5 унеможливлює належне ознайомлення зі змістом такого документа за звичних умов роботи, не сприяє своєчасному, повному та всебічному розгляду справи, потребує суттєвого наближення тексту до очей і надмірного їх напруження, що суперечить правилам гігієни зору під час читання. Тому відповідне оформлення слід вважати проявом неповаги не тільки до суду, але й до учасників справи, які теж матимуть потребу цей документ прочитати та за бажання надати на нього відзив. Тобто дії скаржниці перешкоджають належному здійсненню правосуддя.
2.9.       Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).
3.           З огляду на зазначене виклад касаційної скарги на аркушах формату А5 шрифтом орієнтовного розміру у 6 пунктів є проявом недобросовісної реалізації відповідного процесуального права всупереч завданню цивільного судочинства, тобто з іншою метою, ніж для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення конкретної цивільної справи. Тому таку касаційну скаргу слід повернути.
Керуючись статтями 2, 43, 44, 260, 261 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного
п о с т а н о в и в:
повернути касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 2 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя 	 	Д. А. Гудима