ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 року м. Дніпро Справа № 904/682/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025р. (суддя Іванова Т.В., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 25.11.2025р. ) про зупинення провадження у справі
за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро
до Гріншпун Вадима Федоровича, м. Дніпро
про стягнення заборгованості за договором №011000 від 01.05.2023р. про надання послуг з теплової енергії, у загальному розмірі 105 217, 82 грн.  
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог.
Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гріншпуна Вадима Федоровича заборгованості за договором №011000 від 01.05.2023 про надання послуг з теплової енергії, у загальному розмірі 105 217, 82 грн., з яких: основний борг 61 475,79 грн., 3% річних 7 227,79 грн., інфляційні збитки 36 514,24 грн., а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн..
14.10.2025р. до господарського суду від Відповідача надійшло клопотання, про зупинення розгляду справи до закінчення розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/5646/25.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення .
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025р., клопотання відповідача Гріншпун Вадима Федоровича про зупинення розгляду справи задоволено. Зупинено провадження у справі №904/682/25 за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради до Гріншпун Вадима Федоровича про стягнення заборгованості за договором №011000 від 01.05.2023 про надання послуг з теплової енергії у загальному розмірі 105 217,82 грн до закінчення розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/5646/25 за позовом Фізичної особи-підприємця Гріншпун Вадима Федоровича до Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради про визнання недійсним пункту договору та набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами такого розгляду.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025р. про зупинення провадження у справі № 904/682/25 як таку, що перешкоджає подальшому розгляду справи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що за приписами ч. 1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Отже, незалежно від результату розгляду справи № 904/5646/25, приписи ст.9 вказаного Закону зобов`язують Відповідача здійснювати оплати за період до дати укладання Договору № 011000, що частково і було виконано Відповідачем. Між тим, судом першої інстанції визначення наявності та обсягу заборгованості поставлено в безпосередню залежність від поширення дії умов письмово оформленого договору на фактичні відносини.
За доводами скарги, до дати укладення Договору, Відповідачем отримувалось теплопостачання та рахунки на його оплату, а також здійснено від його імені 9 платежів. У свою чергу, Позивачем виконувались договірні зобов`язання з теплопостачання, зокрема, з направлення розрахункових документів на адресу електронної пошти «grinshpun5@ukr.net», зокрема і у період з листопада 2020 року по березень 2023 року, які оплачувались (не повними сумами) Відповідачем. 
Скаржник вважає, що судом першої інстанції винесено оскаржувану ухвалу при неповному з`ясуванні обставин справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи. Також, оскаржувана ухвала не містить посилання на норми матеріального права, якими керувався суд при вирішенні піднятого питання, та обґрунтування такого застосування.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав.
Згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.12.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.12.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/682/25. 
Матеріали справи №904/682/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Водночас, ч.ч.1, 2 ст. 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п.п. 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч.1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України, стосовно перегляду ухвали суду про зупинення провадження у справі, міститься в переліку ч. 2 ст. 271 ГПК України, перегляд оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП"Теплоенерго" для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.
Як зазначено вище, Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гріншпуна Вадима Федоровича заборгованості за договором №011000 від 01.05.2023р., про надання послуг з теплової енергії, у загальному розмірі 105 217, 82 грн., у розмірі 105 217,82 грн., з яких: основний борг: 61 475,79 грн., 3% річних: 7 227,79 грн., інфляційні збитки: 36 514,24 грн..
14.10.2025 Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2025 у справі №904/5646/25 відкрито провадження за позовом Фізичної особи-підприємця Гріншпуна Вадима Федоровича до Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради про визнання недійсним пункту 40 договору №011000 від 01.05.2023, на положення якого посилається Позивач у справі №904/682/25.
Відповідач зазначає, що саме п. 40 договору, який ним оспорюється у справі №904/5646/25, є ключовою та визначальною передумовою для формування зобов`язань, на які посилається Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради у позовній заяві у даній справі, зокрема в частині поширення дії договору на попередні правовідносини та існування зобов`язань до підписання договору.
За результатами розгляду клопотання Відповідача місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу, якою зупинено провадження у справі №904/682/25 до закінчення розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/5646/25 та набрання чинності судовим рішенням у вказаній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного перегляду у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для зупинення провадження у справі №904/682/25 за клопотанням Відповідача.
Задовольняючи клопотання Відповідача та зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом позовної заяви Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, обсяг та період нарахувань, що заявлені до стягнення у справі №904/682/25, прямо випливають з умов договору №011000, з посиланням Позивача на попередні договірні відносини, які він обґрунтовує саме п. 40 договору №011000. При цьому суд послався на п. 5 ч. 1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України.
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.
Апеляційний суд враховує, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.
Статтями 227, 228 Господарського процесуального кодексу України встановлений вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з наведеною правовою нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України за вимогами ст. 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №906/750/21.
У разі застосування п. 5 ч.1 ст. 227 ГПК України за вимогами ст. 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у п.п. 8.11, 8.12 постанови від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20 сформулював висновок про те, що, по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, з огляду на вимоги пункту 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі ( постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 р. у справі № 357/10397/19 ).
Разом з тим у даному випадку, всупереч наведеним вимогам законодавства, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Лише констатація судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі факту наявності об`єктивної неможливості вирішення справи №904/682/25 не свідчить, що така обставина існує, і дійсно, в іншій справі вона буде встановлена та зможе вплинути на розмір заявлених позовних вимог у даній справі.
При цьому, сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 904/5646/25 про визнання недійсним п.40 договору №011000 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.05.2023, місцевий господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи.
За таких умов, на переконання колегії суддів, відсутні обставини, що унеможливлюють розгляд даної справи у межах заявлених позовних вимог, та які перешкоджають суду самостійно здійснити оцінку зібраних у справі доказів.
Разом з тим, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Виходячи з аналізу положень статті 2 ГПК України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами. Крім того, виходячи з аналізу статті 5 ГПК України, звернення до господарського суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції», рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).
Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 910/31771/18, від 02.06.2020 у справі № 910/6674/19.
Отже, оскаржувана ухвала постановлена без врахування вимог п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих обґрунтувань необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/5646/25 про визнання недійсним п.40 договору №011000 про надання послуг з поставання теплової енергії, так і стосовно того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) виконання вказаного договору, які є предметом судового розгляду у цій справі.
Таким чином, доводи Скаржника знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Приймаючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд наведеного не врахував, що привело до помилкових висновків про зупинення провадження у цій справі згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, оскільки розгляд справи №904/5646/25 не є перешкодою для встановлення та оцінки, з урахуванням вимог ст. ст. 74, 86 ГПК України, суттєвих обставин у даній справі під час її розгляду судом першої інстанції. 

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За змістом ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025р. про зупинення провадження у справі є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а відтак, підлягає скасуванню.

9. Судові витрати.
Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має бути здійснено, виходячи зі змісту норм ст. 129 ГПК України, за результатами розгляду справи по суті згідно із загальними правилами вказаної статті.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради - задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 про зупинення провадження у справі №904/682/25 - скасувати.
Матеріали справи №904/682/25 повернути до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В.Чус

Суддя М.О.Дармін