П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/5903/24-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Т.М. 
Суддя-доповідач - Біла Л.М. 
20 січня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М. 
суддів: Моніча Б.С.  Гонтарука В. М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року позов задоволено.
Суд визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 04 грудня 2024 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи із довідок від 03 грудня 2024 р.: № 99 про складові заробітної плати для держаного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 100 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Не погодившись із ухваленим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оскаржив його в апеляційному порядку.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спірних правовідносин.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Позивач з 20.09.2019 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Відповідно до записів трудової книжки позивач працював на різних посадах у податкових органах, зокрема: у Першотравневому райфінвідділі м. Чернівці на посадах економіста та старшого ревізора-інспектора інспекції держдоходів з 04.03.1986 р. по 01.06.1990 р.; у державній податковій інспекції Мінфіну УРСР по Першотравневому району м. Чернівці на посадах начальника відділу, заступника начальника управління з 01.06.1990 р. по 25.11.1996 р.; в державній податковій адміністрації м. Чернівці на посадах начальника відділу оподаткування, заступника начальника відділу, головного державного податкового ревізора-інспектора, заступника начальника відділу документальних перевірок, завідуючого сектору планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту з 26.11.1996 р. по 22.04.2015 р.; в державній податковій інспекції у м. Чернівці на посадах завідуючого сектору планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту, головного державного ревізора-інспектора управління аудиту, заступника начальника відділу адміністрування податків, начальника відділу аудиту з 23.04.2015 р. по 11.09.2018 р. в ГУ ДФС у Чернівецькій області на посаді начальника відділу аудиту з 11.09.2018 р. по 21.08.2019 р.; в ГУ ДПС у Чернівецькій області на посадах начальника відділу аудиту, начальника відділу перевірок, головного державного інспектора відділу позапланових перевірок з 22.08.2019 р. по 19.08.2024 р.
Матеріали справи містять довідки Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 03 грудня 2024 р.: № 99 про складові заробітної плати для держаного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 100 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
04.12.2024 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”.
Заява позивача за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, який рішенням №241670017818 від 11.12.2024 р. відмовив у призначенні вказаної пенсії, вказавши про відсутність підстав для зарахування періодів роботи у податкових органах. 
Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набув чинності 01.05.2016.
Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з положеннями ст. 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відтак, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Згідно з ч. 18 ст. 37 Закону №3723-XII передбачено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Відповідно до ст. 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у п.2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Як встановлено з матеріалів, позивач працював на різних посадах у податкових органах, зокрема: у Першотравневому райфінвідділі м. Чернівці на посадах економіста та старшого ревізора-інспектора інспекції держдоходів з 04.03.1986 р. по 01.06.1990 р.; у державній податковій Інспекції Мінфіну УРСР по Першотравневому району м. Чернівці на посадах начальника відділу, заступника начальника управління з 01.06.1990 р. по 25.11.1996 р.; в державній податковій адміністрації м. Чернівці на посадах начальника відділу оподаткування, заступника начальника відділу, головного державного податкового ревізора-інспектора, заступника начальника відділу документальних перевірок, завідуючого сектору планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту з 26.11.1996 р. по 22.04.2015 р.; в державній податковій інспекції у м. Чернівці на посадах завідуючого сектору планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту, головного державного ревізора-інспектора управління аудиту, заступника начальника відділу адміністрування податків, начальника відділу аудиту з 23.04.2015 р. по 11.09.2018 р. в ГУ ДФС у Чернівецькій області на посаді начальника відділу аудиту з 11.09.2018 р. по 21.08.2019 р.; в ГУ ДПС у Чернівецькій області на посадах начальника відділу аудиту, начальника відділу перевірок, головного державного інспектора відділу позапланових перевірок з 22.08.2019 р. по 19.08.2024 р.
Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, який діяв до набрання законної сили Законом України №889-VIII, яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Згідно абз. 3 п. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби.
Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон№509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 15 Закону №509-XII передбачено, що посадовою особою органу державної податкової служби, за правилами частини першої статті 15 Закону України №509-XII, може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством фінансів України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання.
Згідно з ст. 6 Закону №509-XII було встановлено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.
Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Згідно з абз. 1, 2 п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.
Таким чином, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) у вказаних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону №3723-XII посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.
Отже, суд першої інстанції вірно виснував, що період роботи позивача на посадах в органах державної податкової служби підлягають зарахуванню до стажу роботи державної служби.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відтак, позивач з огляду на періоди перебування на службі в органах державної податкової служби на різних посадах станом на 01.05.2016 мав стаж роботи на посадах державної служби не менш як 10 років, на час досягнення пенсійного віку працювала на посаді державної служби, має 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, а відтак є всі підстави для переведення його з пенсії призначеної відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.
Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" 04.12.2024 р. та подав відповідачу для призначення пенсії за віком відповідні довідки Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 03 грудня 2024 р.: № 99 про складові заробітної плати для держаного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); № 100 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Судова колегія звертає увагу на те, що пенсія за віком відповідно до Закону №3723-XII, пунктів 10, 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII призначена позивачу вперше.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Гонтарук В. М.