ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

26.01.2026	м. Суми	Справа № 920/1514/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/1514/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія
«Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116,
код ЄДРПОУ 42399676)
до відповідача: Управління освіти, культури, молоді та спорту Степанівської
селищної ради Сумського району Сумської області
(вул. Центральна, буд. 70, смт. Степанівка, Сумський район, 
Сумська область, 42305, код ЄДРПОУ 41852055)
про стягнення 257 642 грн 83 коп.,

Суть спору. 05.11.2025 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить стягнути з відповідача на користь позивача 257 642 грн 83 коп. заборгованості за Договором №17-7109/24-БО-Т від 11.11.2024 постачання природного газу, з яких: 225 641 грн 82 коп. основного боргу, 27 740 грн 57 коп. пені, 2 684 грн 57 коп. 3% річних та 1 575 грн 87 коп. інфляційних втрат, а також стягнути на користь позивача судові витрати.
Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025 призначення не відбулось, у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.
Ухвалою суду від 07.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №920/1514/25 та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.
Копія ухвали суду від 07.11.2025 про відкриття провадження у справі №920/1514/25 була отримана відповідачем - Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області через його електронний кабінет системи «Електронний суд» 07.11.2025, 17:17, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.50 – зворотна сторона).
Окрім цього, за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.18 у справі № 921/6/18.).
Таким чином, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи Господарським судом Сумської області.
Водночас, відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні аргументованих заперечень щодо позовних вимог в установлений судом строк суду не подав.
Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частин першої – четвертої статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.
11.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі –ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», Постачальник, Позивач) та Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (далі –Споживач, Відповідач) було укладено Договір постачання природного газу №17-7109/24-БО-Т (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачу природний газ (далі також - газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.
Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для своїх власних потреб (п. 1.2. Договору).
Згідно з п. 2.1. Договору Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу з листопада 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 106,04261 тис. куб. метрів (сто шість тисяч сорок два, 61 куб. м), в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис. куб. м.):

Розрахунковий період	Замовлений обсяг, тис. куб. м	
листопад 2024	17,20000	
грудень 2024	22,58861	
січень 2025	25,20200	
лютий 2025	20,23000	
березень 2025	14,83200	
квітень 2025 квітень 2025	5,99000	
ВСЬОГО	106,04261	

Відповідно до п. 3.5. Договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Підпунктом 3.5.1. Договору встановлено, що Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між Оператором (ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС та Кодексу ГРМ.
Згідно з п.п. 3.5.2. Договору на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника.
Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п.п. 3.5.3. Договору).
У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними Споживача та даними остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору (п.п. 3.5.4. Договору).
Пунктом 4.1. Договору встановлено, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:
Ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн,
крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,
ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390,00 грн;
крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.
Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.
У разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов`язковими для Сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін (п. 4.2. Договору).
Загальна вартість цього Договору на дату укладання становить 1 462 848,08 грн, крім того ПДВ - 292 569,62 грн, разом з ПДВ – 1 755 417,70 грн (один мільйон сімсот п`ятдесят п`ять тисяч чотириста сімнадцять грн 70 коп.) (п. 4.3. Договору).
Порядок та умови проведення розрахунків встановлені розділом 5 Договору.
Так, відповідно до п. 5.1. Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акта приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання- передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
У разі відсутності акта приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.
Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.
Відповідно до п. 7.1. Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством України і цим Договором.
У разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2. Договору).
Згідно з п. 13.1. Договору даний Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу до « 30» квітня 2025 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.
Цей Договір може бути підписаний шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису (надалі - КЕП)/удосконаленого електронного підпису (надалі - УЕП), відбитків підписів електронної печатки (за наявності) з використанням сервісів для обміну електронними документами.
Сторони, підписуючи Договір, підтверджують, що визнають форми електронних документів, що будуть укладатись Сторонами під час дії цього Договору, з дотриманням вимог щодо реєстрації КЕП/УЕП та печатки (за наявності) засобами телекомунікаційного зв`язку, підписані з використанням спеціалізованих програмних рішень, зокрема, але не виключно, системи обміну електронним документами «M.E.Doc», «ВЧАСНО».
Додатковою угодою № 1 від 18.12.2024 до Договору постачання природного газу від 11.11.2024 №17-7109/24-БО-Т Сторони погодили наступне: 
« 1. Сторони домовились доповнити пункт 2.1 Договору наступним змістом: «Додаток № 1 до Договору - Календарний план до Договору постачання природного газу від 11.11.2024 року № 17-7109/24- БО-Т».
2. Інші умови Договору залишаються незмінними і обов`язковими для виконання Сторонами.».
Додатковою угодою № 2 від 11.02.2025 до Договору постачання природного газу від 11.11.2024 №17-7109/24-БО-Т Сторони погодили наступне: 
« 1. Викласти пункт 2.1 Договору в наступній редакції:
« 2.1. Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2024 року по 31 березня 2025 року (включно), в кількості 78,44149 тис. куб. метрів (сімдесят вісім тисяч чотириста сорок один, 49 куб. метрів), в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис.куб.м.):
Розрахунковий період	Замовлений обсяг, тис. куб м	
Листопад 2024 р.	8,85869	
Грудень 2024 р.	18,04521	
Січень 2025 р.	21,50000	
Лютий 2025 р.	18,20000	
Березень 2025 р.	11,83759	
ВСЬОГО	78,44149	
2. Пункт 4.1 Розділу 4 «Ціна та вартість природного газу» викласти в такій редакції:
« 4.1. Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:
у розрахункових періодах листопад - грудень 2024 ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ становить 13 658,33 грн,
крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,
ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390,00 грн;
крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.
Всього в розрахункових періодах листопад - грудень 2024 ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.
У розрахунковому періоді січень - квітень 2025 ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ становить 13 658,33 грн,
крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,
ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390,00 грн;
крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 501,97 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, - на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 552,167 грн, крім того ПДВ 20% - 110,433 грн, всього з ПДВ - 662,60 грн за 1000 куб. м.
Всього в розрахунковому періоді січень - квітень 2025 ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 17 052,60 грн.».
3. Викласти пункт 4.3. Договору в наступній редакції:
« 4.3. Загальна вартість цього Договору становить - 1 103 511,69 грн, крім того ПДВ - 220 702,33 грн, разом з ПДВ - 1 324 214,02 грн. (один мільйон триста двадцять чотири тисячі двісті чотирнадцять грн 02 коп.)».
4. Сторони домовились внести зміни в розділ 13 Договору в пункті 13.1., а саме: цифри та слова «до "30" квітня 2025 року (включно)» замінити цифрами та словами «до "31" березня 2025 року (включно)».
5. Інші умови Договору залишаються незмінними і обов`язковими для виконання Сторонами.».
На підтвердження поставки Відповідачу природного газу за період з листопада 2024 року по березень 2025 року Позивачем долучено до матеріалів справи акт від 12.12.2024 приймання-передачі природного газу за листопад 2024 року на суму 146 645,75 грн (а.с. 9), акт від 13.01.2025 приймання-передачі природного газу за грудень 2024 року на суму 298 718,36 грн (а.с. 10), акт від 12.02.2025 приймання-передачі природного газу за січень 2025 року на суму 357 474,94 грн (а.с. 10 – зворотна сторона), акт від 11.03.2025 приймання-передачі природного газу за лютий 2025 року на суму 366 814,14 грн (а.с. 11 – зворотна сторона), акт від 11.04.2025 приймання-передачі природного газу за березень 2025 року на суму 225 641,82 грн (а.с. 12 – зворотна сторона), які були надіслані Позивачем на електронну адресу Відповідача, однак, як вказує Позивач, Управління освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від підписання актів приймання-передачі природного газу за листопад 2024 року, за січень 2025 року, за лютий 2025 року та за березень 2025 року ухилилося, хоча частково за отримання природного газу за період з листопада 2024 року по березень 2025 року розрахувалося.
Крім цього, обсяг спожитого Відповідачем природного газу за період з листопада 2024 року по березень 2025 року, з урахуванням п.п. 3.5.4. Договору, підтверджується й інформацією з Інформаційної платформи Оператора ГТС відповідно до якої Управління освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області як Споживач з ЕІС-кодом 56XS00015NO1J00C був закріплений в Реєстрі споживачів за постачальником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (ЕІС-код: 56X930000010610X) у період з 14.11.2024 по 31.03.2025 та спожила з ресурсу Позивача:
з 14.11.2024 по 30.11.2024 – 8 858,69 
з 01.01.2025 по 31.01.2025 – 20 963,08 
з 01.02.2025 по 28.02.2025 – 21 510,75 
з 01.03.2025 по 31.03.2025 – 13 232,11 
який відповідає обсягам природного газу, зазначених у актах приймання-передачі природного газу за вказаний період та підтверджується листом-відповіддю Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» від 16.09.2025 №ТОВВИХ-25-14446 на адвокатський запит представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» від 15.09.2025 №ТОВВИХ-25-19887 (а.с. 19-20, 30-32).
Відповідно до реєстру документів, сформованого AT «Ощадбанк», що містить інформацію про надходження коштів на рахунок Позивача від Управління освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області за період 11.11.2024 по 23.09.2025, Відповідач здійснив часткову оплату за поставлений Позивачем природний газ за період листопад 2024 року – березень 2025 року (а.с. 34-36).
Окрім цього, як вказує Позивач, ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» на вимогу Відповідача було повернуто Управлінню освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області передплату за спірним Договором у розмірі 75 210,94 коп. (а.с. 33, 35).
Таким чином, в обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та всупереч умовам укладеного між Сторонами Договору має перед ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» заборгованість (з урахуванням часткових оплат та суми повернутої передплати) за поставлений природний газ за період з листопада 2024 року по березень 2025 року в сумі 225 641,82 грн. Окрім цього, Позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за спірним Договором, нараховано Управлінню освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області 27 740,57 грн пені, 2 684,57 грн 3% річних та 1 575,87 грн інфляційних втрат.
Вирішуючи спір у даній справи, суд керується наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Частиною першою статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Стаття 689 ЦК України передбачає, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України (ст. 663 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Так, відповідно до п. 5.1. Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акта приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання- передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Судом встановлено, що за спірний період з листопада 2024 року по березень 2025 року Позивачем було поставлено Управлінню освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області природний газ за Договором на загальну суму 1 395 295,01 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу. Водночас, Відповідачем належним чином свої зобов`язання зі сплати вартості поставленого природного газу у розмірі 225 641,82 грн (з урахуванням часткових оплат та суми повернутої передплати) у строки, визначені Договором, не виконано. 
Таким чином, з огляду на зазначене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні та Відповідачем не надані суду у відповідності до вимог ст. 73, 74 ГПК України докази, які б свідчили про сплату Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» у період з листопада 2024 року по березень 2025 року вартості спожитого природного газу у сумі 225 641,82 грн у строки, визначені Договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості з оплати вартості поставленого природного газу за Договором постачання природного газу від 11.11.2024 року № 17-7109/24- БО-Т за спірний період у розмірі 225 641,82 грн є доведеними та обґрунтованими.
Стосовно вимоги про стягнення пені.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з положеннями пункту 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (пункт 1 статті 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до пункту 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення 27 740,57 грн пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення
Розглянувши та перевіривши розрахунок пені, наведений Позивачем в обґрунтованому розрахунку сум, що стягуються (а.с. 38), суд встановив, що даний розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним.
Відповідач контррозрахунку штрафних санкцій суду не надав.
Водночас, частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Правовий аналіз наведеної норми свідчить, що вона не є імперативною та застосовується за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.
Таким чином, розмір штрафних санкцій (неустойки) може бути зменшений за рішенням господарського суду. При цьому, стаття 551 ЦК України та положення ГПК України не містять норм, які б ставили можливість суду використати право на зменшення заявлених до стягнення з боржника штрафних санкцій в залежність від наявності відповідного клопотання з цього приводу сторони у справі. Тобто суд може реалізувати своє право та прийняти рішення про зменшення розміру неустойки за власною ініціативою.
Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 927/184/13-г.
Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
Враховуючи викладене вище, суд приймає до уваги відсутність обґрунтованих доказів на підтвердження понесення Позивачем збитків внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань по Договору або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з діями Відповідача, суд вважає за доцільне зменшити розмір нарахованої пені на 50 % - до 13 870,28 грн. В іншому відмовити.
Стосовно вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних збитків.
Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних у розмірі 2 684,57 грн та інфляційні втрати в розмірі 1 575,87 грн, розрахунок 3% річних та інфляційних втрат додано до позовної заяви (а.с. 38).
Розглянувши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наведений Позивачем у позовній заяві, суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову в частині стягнення з Відповідача 225 641,82 грн основного боргу, 13 870,28 грн пені, 2 684,57 грн 3 % річних та 1 575,87 грн інфляційних нарахувань. Водночас, в частині стягнення 13 870,29 грн пені суд відмовляє, у зв`язку зі зменшенням розміру пені на 50 %.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, враховуючи, що спір виник у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем умов договору про надання послуги з постачання природного газу, судовий збір в 3 091,71 грн покладається на Відповідача.
Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Управління освіти, культури, молоді та спорту Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (вул. Центральна, буд. 70, смт. Степанівка, Сумський район, Сумська область, 42305, код ЄДРПОУ 41852055) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ 42399676) 225 641 (двісті двадцять п`ять тисяч шістсот сорок одну) грн 82 коп. основного боргу, 13 870 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн 28 коп. пені, 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 57 коп. 3% річних, 1 575 (одну тисячу п`ятсот сімдесят п`ять) грн 87 коп. інфляційних втрат, а також 3 091 (три тисячі дев`яносто одну) грн 71 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
3. В іншій частині позову - відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

У зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. у відпустці з 29.12.2025 по 02.01.2026 та на лікарняному з 05.01.2026 по 23.01.2026, повний текст рішення складено та підписано суддею 26.01.2026.

Суддя	С.В. Заєць