Справа №463/10222/24
Провадження №1-кп/463/170/26

В И Р О К
іменем України

28 січня 2026 року Личаківський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді -    ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 
прокурора -      ОСОБА_3 ,  
обвинуваченого -    ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт за №12024142360000650 від 19.07.2024про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, ст. 190 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 06 квітня 2024 року, близько 23:50 год., перебуваючи у м.Львові, у невстановленому місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , а саме під надуманим приводом, попросив її відкрити на власне ім`я банківський рахунок у АТ «Універсал Банк» та зареєструватись у мобільному додатку «Monobank», після чого передати доступ до вказаного додатку йому. Використовуючи дані потерпілої для авторизації у додатку, ОСОБА_4 увійшов у вищевказаний мобільний додаток «Monobank» та отримав доступ до її банківського рахунку НОМЕР_1 , після чого, без відома та згоди ОСОБА_5 , перерахував 06.04.2024 грошові кошти у сумі 5199 грн. 68 коп. та 08.04.2024 в сумі 29796 грн. на свій банківський рахунок АТ «Таскомбанк» НОМЕР_2 , після чого використав їх на власні потреби, заподіявши тим самим ОСОБА_5 збитків на загальну суму 34996 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 , заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України.
Крім цього, 11 квітня 2024 року, близько 15:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у м.Львові, у невстановленому місці, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , а саме під надуманим приводом, попросив її відкрити на власне ім`я банківський рахунок у АТ «ПУМБ» та зареєструватись у мобільному додатку «ПУМБ online», після чого передати доступ до вказаного додатку йому. Використовуючи дані потерпілої для авторизації у додатку, ОСОБА_4 увійшов у вищевказаний мобільний додаток «ПУМБ online» та отримав доступ до її банківського рахунку НОМЕР_3 , після чого, без відома та згоди ОСОБА_5 , перерахував 11.04.2024 грошові кошти у сумі 19980,06 грн. на свій банківський рахунок АТ «Таскомбанк» НОМЕР_2 та використав їх на власні потреби, заподіявши тим самим ОСОБА_5 збитків на загальну суму 19980,06 грн.
Таким чином,  ОСОБА_4 , заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві) повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив, що дійсно вчинив описані в обвинувальному акті дії в час, місці та способом вказаними стороною обвинувачення. Повідомив, що на даним момент частково, в сумі 20 тис. грн. відшкодував потерпілій завдані збитки, зобов`язується повністю повернути викрадені кошти. Також зазначив, що щиро розкаюється у скоєному, просить його суворо не карати.
Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчинені вказаних кримінальних правопорушень, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченою зазначених злочинів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих його особу матеріалів. 
Потерпіла ОСОБА_5 на адресу суду подала заяву про проведення судових засідань у даній справі без її участі.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) повторно. 
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, суму грошових коштів, якими він заволодів.
З урахуванням сукупності всіх обставин кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, його майнового стану, суд обирає ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст.190 КК України, яке, на думку суду, буде справедливе, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи в сукупності всі обставини кримінальних правопорушень, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, усвідомлення ним вчиненого та зроблення відповідних висновків, наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, часткове відшкодування завданих збитків, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, та призначає йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені положеннями ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст.75, 190, 361 КК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
-за ч. 2 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.75 КК України  ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
Строк іспитового терміну  ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого  ОСОБА_4  такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Вирок судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя           ОСОБА_1