Справа № 752/5546/25-ц
Провадження № 2/529/58/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування", про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що 08.07.2024 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz GLE 350 D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить їй, позивачці ОСОБА_1 , яким керував водій ОСОБА_3 . Внаслідок цієї ДТП належний їй автомобіль Mercedes-Benz отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Печерського районного суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 757/31987/24-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн. Позивачка вказує, що внаслідок вчиненої відповідачем ДТП її автомобіль зазнав механічних пошкоджень та їй було завдано матеріальної шкоди у розмірі 249 536,12 грн, що становить фактичну вартість послуг з ремонту цього автомобіля. 03.12.2024 ПАТ "СК "Арсенал страхування" виплатило їй суму страхового відшкодування у розмірі 100 872,63 грн. Оскільки сума страхового відшкодування не покрила вартість відновлювального ремонту автомобіля, вона сплатила 148 663,55 грн в якості доплати вартості робіт ремонту. 22.01.2025 її представником було надіслано на поштову адресу відповідача лист-вимогу про відшкодування вказаної матеріальної шкоди у порядку досудового врегулювання спору, однак ця вимога повернулася без вручення відповідачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану ДТП, в розмірі 148 663,55 грн та понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 486,63 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 23.07.2025 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами /а.с. 57/.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 01.09.2025 задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Піліпенка Д.О. та залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Цією ухвалою також було витребувано докази від цього товариства /а.с. 66-67/.
З поштових довідок на наявних у матеріалах справи рекомендованих листах вбачається, що надіслані судом відповідачу ОСОБА_2 рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позову з копіями доданих до нього документів та повідомленнями про судовий розгляд справи не було вручено ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною зареєстрованою та останньою відомою фактичною адресою місця проживання /а.с. 59, 60, 84, 88, 92, 97/, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошень на офіційному вебсайті судової влади України /а.с. 91, 94/.
Третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" надало суду пояснення щодо позову /а.с. 77-78/. У цьому поясненні вказано, що до ПрАТ "СК "Арсенал страхування" звернулася власниця пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Mercedes-Benz GLE 350 D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 із заявою про виплату страхового відшкодування. У подальшому ПрАТ "СК "Арсенал страхування" було здійснено ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що становить 100 872,03 грн. Ця сума страхового відшкодування була розрахована відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, страховик виконав свої обов`язки перед позивачкою у повному обсязі, у встановлені законом строки та розмірі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до наявної у матеріалах справи копії постанови Печерського районного суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 757/31987/24-п, 08 липня 2024 року о 16 год. 48 хв. по вул. Бастіонна, 5/13 у м. Києві ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "БМВ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України, а саме при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ). В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн. Постанова суду набрала законної сили 04 жовтня 2024 року /а.с. 4/.
Таким чином, вказаною постановою суду було встановлено вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, яка трапилась 08.07.2024, внаслідок якої були завдані механічні пошкодження зокрема належному позивачці ОСОБА_1 автомобілю марки Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, вказані у постанові Печерського районного суду міста Києва від 23.09.2024 у справі № 757/31987/24-п обставини доказуванню не підлягають.
З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 217618587 від 30.10.2023 вбачається, що автомобіль BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_2 під час скоєння ДТП, був застрахований у ПрАТ "СК "Арсенал страхування" /а.с. 83/.
З наявної у матеріалах справи копії ремонтної калькуляції від 28.07.2024 № 133_2024, складеної ТОВ "Незалежна експертно-асистуюча компанія", вбачається, що вартість ремонту автомобіля Mercedes-Benz GLE-клас складає 253 306,72 грн /а.с. 10-16/.
Із копії звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 133-2024 від 29.07.2024, складеного ТОВ "Незалежна експертно-асистуюча компанія" на підставі заяви ПрАТ "СК "Арсенал страхування", вбачається, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу належного позивачці пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Mercedes-Benz становить 100 872,63 грн /а.с. 7-9/.
З копії повідомлення ПрАТ "СК "Арсенал страхування", адресованого власниці пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який керував цим автомобілем під час ДТП, вбачається, що ця страхова компанія, керуючись ст. 9, п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виплати), здійснила 03 грудня 2024 року виплату страхового відшкодування в розмірі 100 872,63 грн, що становить вартість відновлювального ремонту цього автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу /а.с. 6/.
Згідно з п. 9.1, 9.4 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. 
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
З копій нарядів-замовлень та Акту наданих послуг від 17.01.2025 № 2500000127 вбачається, що ТОВ "Автомобільний дім Укравто Україна" здійснило ремонт належного позивачці пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz, вартість якого склала 249 536,12 грн /а.с. 17-19/.
З копії квитанції від 17.12.2024 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 доплатила на користь ТОВ "Автомобільний дім Укравто Україна" за ремонт автомобіля 148 663,55 грн, оскільки сума страхового відшкодування не покрила вартість відновлювального ремонту /а.с. 20/.
З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2025 представником позивачки - адвокатом Піліпенком Д.О. було надіслано на поштову адресу відповідача лист-вимогу про відшкодування вказаної матеріальної шкоди у розмірі 148 663,55 грн у порядку досудового врегулювання спору, однак ця вимога повернулася без вручення відповідачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення /а.с. 21-22/.
Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95 цс 20), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.10.2023 у справі № 715/2489/22, провадження № 61-7757 св 23.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.
Враховуючи те, що страховиком ПрАТ "СК "Арсенал страхування", яким застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля BMW, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач під час скоєння ДТП, було здійснено позивачці страхову виплату у межах страхових сум, визначених у страховому полісі, та відповідно до вимог ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) з урахуванням вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу, враховуючи те, що вина відповідача у спричиненні механічних пошкоджень належному позивачці ОСОБА_1 автомобілю Mercedes-Benz GLE 350 D, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час ДТП, яка трапилась 08.07.2024, підтверджується постановою суду, яка набрала законної сили, враховуючи те, що позивачкою підтверджено факт ремонту вказаного автомобіля, вартість цього ремонту та доплату нею грошових коштів на цей ремонт, оскільки сума страхового відшкодування не покрила всю вартість відновлювального ремонту, в свою чергу відповідачем не спростовано позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 148 663,55 грн.
Щодо розподілу судових витрат у справі, суд дійшов такого висновку.
Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачкою судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1 486,63 грн /а.с. 25/, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1 486,63 грн.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу представник позивачки - адвокат Піліпенко Д.О. надав суду копію рахунка-фактури від 17.02.2025 № 02/02-25, згідно якого цим адвокатом відповідно до договору щодо надання правової (юридичної) допомоги від 17.12.2025 № 20/24 здійснено подання адвокатського запиту, підготовку та направлення листів, подання позовної заяви, вартість наданих адвокатом послуг становить 10 000,00 грн /а.с. 23/. Представником позивачки також надано копію квитанції від 18.02.2025 про сплату позивачкою ОСОБА_1 на його користь грошових коштів в розмірі 10 000,00 грн у рахунок витрат на професійну правничу допомогу /а.с. 24/.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36, від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/.
Так, спірні правовідносини між сторонами у справі виникли через стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у зв`язку з чим, адвокатом в інтересах позивачки, було здійснено підготовку та складено позовну заяву.
Даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Враховуючи те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, дана справа є нескладною, враховуючи усталену судову практику, суд вважає, що визначені позивачкою до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої адвокатом роботи та наданих послуг, складності справи, ціні позову, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 7 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування", про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 148 663 (сто сорок вісім тисяч шістсот шістдесят три) грн 55 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 486 (одна тисяча чотириста вісімдесят шість) грн 63 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.
У задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , дата народження невідома, місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , останнє відоме фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Головуючий О.С. Кириченко