ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року	Львів	Справа № 460/10033/24 пров. № А/857/40179/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року (постановлену головуючим – суддею Нор У.М. у м. Рівне) у справі № 460/10003/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №460/10033/24 що набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром з 20.03.2024.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №460/10033/24 - без змін.
11.06.2025 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження №78305303 на виконання виконавчого листа, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 08.05.2025 у справі 460/10033/24 .
03.09.2025 позивач подав до суду заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у порядку, визначеному ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), у якій просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження максимальним розміром пенсії позивача з 01.01.2025 та зобов`язати вжити заходи задля належного виконання судового рішення.
Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі №460/10033/24 задоволено. Визнно протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №460/10033/24 щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення. Установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду заяви відповідними доказами підтверджено той факт, що «відповідач» не вжито дієвих і належних заходів на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/10033/24.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційні скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить окрему ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи вимоги пунктів1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні і апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За змістом ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).
Відповідно до ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 05.02.2020 у справі № 640/10843/19, від 28.04.2020 у справі № 611/26/17.
У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Як слідує з матеріалів справи, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №460/10033/24 що набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром з 20.03.2024.
Матеріалами справи також стверджується, що відповідач на виконання рішення суду здійснив виплату пенсії позивача, разом з тим розмір пенсії обмежено максимальним розміром. Так, зокрема відповідач покликається на те, що згідно листом ПФУ №2800-030102-9/14864 від 05.03.2025 відмовлено в наданні технічної можливості для виконання рішення суду з наступних причин. У довідці ДП «Західне- Українське монтажне управління» ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» заробітна плата ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження з 16.08.1987 по 31.08.1987 розрахована з кратністю «5». Кратність оплати праці встановлюється у відповідні періоди за зонами небезпеки і для відряджених для виконання робіт у зоні відчуження , зокрема, у III зону небезпеки оплата праці проводиться у 4- кратному розмірі (не вище) за фактично відпрацьований час у зоні відчуження з урахуванням збереженого середнього заробітку за основним місцем роботи (у 1-кратному розмірі). Первинні документи, які підтверджують розрахунок заробітної плати заявника із застосуванням 5-кратної оплати праці та годинної тарифної ставки »1.54833» у матеріалах ЕПС відсутні.
З огляду на викладене, апелянт вказує, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №460/10033/24 буде виконано Управлінням у разі надання ОСОБА_1 первинних документів, які підтверджують годинну тарифну ставку «1,54833», що зазначена у довідці.
Колегія суддів вважає, що такі дії відповідача, як суб`єкта владних повноважень, є протиправними, оскільки не відповідали змісту судового рішення, яке набрало законної сили і яким зобов`язано здійснити виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром пенсії.
Апеляційний суд наголошує, що оскільки резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції та містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно реалізовуватись у визначений судом спосіб.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не виконано рішення суду від 08.10.2024 у справі №460/10033/24, оскільки пенсія позивачу надалі виплачується із застосуванням обмеження максимального розміру, а тому суд першої інстанції правомірно довів до відома Пенсійного фонду України інформацію про зазначені порушення для вжиття заходів реагування щодо недопущення в подальшому таких дій посадовими особами, оскільки такі можуть спричинити негативні наслідки для громадян.
Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі № 460/10003/24 – без змін
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула