154/210/26 
3/154/233/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2026 суддя Володимирського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Волинської спеціалізованої прокуратури у Сфері Оборони Західного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", НОМЕР_1 прикордонного загону, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.172-18 КУпАП,-
УСТАНОВИЛА:
В період з 09:00 23.11.2025 по 09:00 24.11.2025 року в умовах особливого періоду інспектор прикордонної служби 2 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_1 , який ніс службу в прикордонному наряді "Вартовий шлагбаума" у пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг» Володимирського району Волинської області порушив правила несення прикордонної служби, а саме не якісно здійснював перевірку контрольного талону щодо наявнсоті відміток про проходження прикордоннного і митного контролю особами, які прямували в Україну на транспортному засобі "Ауді", р.н.з. Республіки Польща НОМЕР_2 , без проходження прикордонного та митного контролю, а також внесення відповідної інформації до відомчої бази даних Державної прикордонної служби України, внаслідок чого допустив незаконний перетин державного кордону України вказаним транспортним засобомта трьома громадянами інеземнох держави Республіка Польща, які слідували у иньому, що безпосередньо призвело до негативних наслідків, чим порушивим порушила вимоги ст.ст. 9,11,16, 127,128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, п. 11 глави 2 розділу ІІ, пункту 27 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, наказу міністерства внутрішніх справ від 19.10.2015 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України №1261 від 19.10.2015 року та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином, разом з матеріалами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до суду направлена заява, в якій останній свою вину у скоєному визнав повністю та щиро розкаявся, просив суворо не карати, в подальшому зобов`язався подібного не вчиняти.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 172-18 КУпАП, виходячи із наступного.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

За змістом ч.1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч.4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 2 ст. 172-18 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України вчинене в умовах особливого періоду.

Диспозиція статті 172-18 КУпАП є загальною та не містить конкретизації порушення відповідних військових службових осіб. При цьому основним об`єктом посягання є правовідносини безпосередньо військової служби.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Крім того, через збройну агресію РФ проти України відповідно до Указу Президента № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошена та проводиться загальна мобілізація. Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії №1 від 09.01.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , витягом із книги приекордонного контролю, службовою характеристикою, висновком службового розслідування, іншими матеріалами справи.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, є такими, що доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.2 ст. 172-18 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, тому суд прийшов до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.12 ч.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, та на підставі ч.2 ст. 172-18 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Волинського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ