П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  718/2717/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Масюк Л.О.   
Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
17 грудня 2025 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1.          Короткий зміст позовних вимог.
1.1          Позивач звернувся до суду із позовом до про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення №8147 від 23.09.2025 та закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
1.2          В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що він у травні 2025 року двічі був у ІНФОРМАЦІЯ_2 для подачі документів на відстрочку та отримання довідки про відстрочку, оскільки має на утриманні трьох дітей. Вважає, що не порушував вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки працівниками ТЦК йому не надавалось направлення на ВЛК або повістки для прибуття в інший день.
2.          Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1          Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 25.07.2023 року ОСОБА_1 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 (Кіцманською ВЛК) визнаний обмежено придатним до військової служби (непридатним до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах) за гр. ІІ ст. 76 «б» Наказу МОУ №402 від 2008 року (а.с.13).
2.2          Постановою №8147 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 23 вересня 2025 року, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з огляду не те, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи у статусі обмежено придатного до військової служби у воєнний час, не з`явився до ТЦК та СП у строк до 05.06.2025 року для проходження повторного медичного огляду ВЛК з метою встановлення ступеня придатності (а.с.11).
2.3          Не погодившись з даною постановою, позивач оскаржив її до суду. 
3.          Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1          Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.11.2025 у задоволенні позову відмовлено. 
3.2          Суд першої інстанції виснував, що приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 року №3621-ІХ покладають обов`язок звернутися за направленням для проходження ВЛК для визначення придатності до несення військової служби саме на військовозобов`язаного, а отже позивач, з метою визначення придатності до військової служби, зобов`язаний був самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання направлення для проходження повторного медичного огляду.
4.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
4.1          Позивач просить скасувати рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.11.2025 та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
4.2          В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, у зв`язку із чим, дійшов помилкового висновку про наявність події і складу адміністративного правопорушення та відмову у задоволенні позову. 
4.3          Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про безпідставність її вимог та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1.          Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1          Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. На підставі ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
1.2          Частиною 1 статті 210-1 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
1.3          Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також запровадження в Україні особливого періоду.
1.4          Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
1.5          Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
1.6          Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
1.7          Згідно з абзацом 4 частини 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII   (далі по тексту   Закон № 3543-XII) громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
1.8          Відповідно до абзацу 4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року   за   №2232-XII   зі змінами (надалі - Закон №2232-XII), громадяни зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
1.9          Отже, положеннями вищевказаних нормативно-правових актів встановлено обов`язок військовозобов`язаних громадян України проходити медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби.
1.10          Законом України «Про внесенні змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-ІХ від 21 березня 2024 року виключено таку підставу для зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час.
1.11          Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX було встановлено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто до 04 лютого 2025 року) підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
1.12           15 лютого 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» №4235-ІХ від 12 лютого 2025 року (далі за текстом Закон №4235-ІХ), яким внесені зміни до Закону №3621-IX та п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення викладено в новій редакції: «Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».
1.13          Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2025 року № 519 внесенні зміни до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 зі змінами, зокрема абзац другий пункту 69 викладено в такій редакції: «Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію».
1.14          Системний аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що обов`язок з проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби покладається на громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності вказаним вище Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю). Вказані громадяни зобов`язані з 15 лютого 2025 року (дати набрання чинності Закону № 4235-ІХ) до 05 червня 2025 року самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
1.15          Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 , будучи громадянином України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, який був визнаний обмежено придатними до військової служби у воєнний час, був зобов`язаний до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, самостійно ініціювавши проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК або звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста. Однак свого обов`язку не виконав у вказаний термін.
1.16          Колегія суддів погоджується із встановленим судом першої інстанції порушенням позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період та вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
1.17          Апелянтом не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували обставини, встановлені в рішенні суду першої інстанції.
2.          Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1          Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
2.2          Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.